- L-ai văzut pe Darryl? - E pe aici.
Da, Darryl e aici.
La fel și Moș Crăciun. E doar o joi obișnuită.
Nu e niciunul aici! Și e vineri!
Bine ați venit în lumea noastră de minciuni!
Nimeni nu știe, dar Darryl deja lucrează în Philly.
Așa că trebuie să se strecoare
ca cel mai strecurăcios strecurător strecurat pe care l-ați văzut.
Și eu îl ajut cu asta! Ce distractiv e!
Darryl, el e Ursu-yl.
Cât ai dat pe ăsta?
Nimic. L-am câștigat la carnaval.
Am dat mult pe bilete, totuși. Drum bun!
Toți știu că mă duc în Philly.
Dar folosesc zilele libere pe care le avem.
Erin a fost atât de încântată că ne strecurăm, că am mers cu valul.
Darryl, ești prea tare!
Tipul ăsta e haios.
E aici azi.
LA BIROU
Am muncit la pictura asta foarte mult.
Iar șeful meu e de acord, pentru că e în Bahamas
și habar n-are ce facem noi.
Sunt autocritică. Urăsc ce pictez,
dar, nu știu, de data asta, simt...
Că va ieși bine. Dumnezeule!
Nu pot să cred!
Ce e... Alea sunt... funduri?
Poftim?
Nu se poate!
Scuze, colegi!
E în regulă dacă plec puțin mai devreme azi?
E prima zi a lui Phillip,
iar eu și Senatorul dăm petrecere acasă la noi.
Tare! Vor fi mulți copii mici?
Fără copii. Casa noastră nu e prietenoasă cu copii.
Mobila noastră e cam ascuțită.
Și...
Vor fi donatori de campanie.
Angela, sunt pregătit să donez
fabuloasa...
sumă de opt dolari pentru o invitație la „Lipton pentru America“...
Nu. Te rog!
Niciunul dintre voi
nu are acces la un asemenea eveniment.
Și mie îmi pare foarte rău!
Angela. Oricum o să afli, așa că m-am gândit să-ți spun
că... Robert m-a invitat și pe mine.
- Ce? - A zis că vrea să-l sprijin.
Eu sunt... soția lui.
Soțul Angelei și cu mine ne iubim.
Dar, ca politician în acest oraș,
încă ai nevoie de soția blondă tradițională pe pancarte.
El riscă totul ca eu să fiu acolo astăzi.
Eu!
Am fost de acord să nu fii văzut cu el în public.
E umilitor pentru mine.
Păi, dacă tu aduci un armăsar, poate aduc și eu.
- Salut! - Salut!
Noi împărțim chiria la un apartament din Philly.
Niște colegi de cameră maturi și sexy.
Oricât mi-ar lipsi Pam și copiii, e drăguț
să duc o viață de burlac iar. Cu părul lung...
Jim a fost drăguț să-mi dea dormitorul...
Dorm pe canapea!
...ceea ce înseamnă că sunt haine peste tot.
Tipul ăsta etichetează mâncarea.
El e cel curat, eu sunt cel murdar.
Cât de distractiv e asta?
Țin la Jim. Îi mulțumesc pentru postul ăsta.
Doar că folosește tricouri vechi pe post de prosoape.
Nu-și spală vasele.
Se pare că trebuie să se „înmoaie“.
El mi-a găsit postul ăsta.
Atenție, toată lumea! Fiți atenți, vă rog!
Nu vă știu numele tuturor,
dar cine a făcut asta, să ridice mâna!
Alo?
Nu s-a terminat.
Bine?
O să stau aici toată ziua dacă trebuie. Asta vreți?
Da, vin și jos dacă vreau. E alegerea mea.
Nu cer dreptate des. Nu sunt ca Angela,
care sună avocatul
când cineva se uită pe Youtube la animale care o fac.
Dar cineva ar trebui concediat, nu?
Val nu mă ajută. Andy a plecat. La fel și Jim.
Simt că sunt singură aici.
Bine, nu singură de tot,
ci în sensul de oameni care pot face ceva.
Mulțumesc, Brian!
Wade vrea să trimită oameni la Conferința Sloan.
Ne trebuie o listă cu clienți țintă.
Deja o fac. I-am aranjat după clasificările de pe Google Trend,
ca să știm favoritul.
Cine e tipul ăsta? Îi facem praf.
- Da, dle! - Da!
În sala de ședințe. Toți. Acum!
Nu ai autorizație să faci o ședință.
Da, dar David Wallace are
și m-a rugat să-i chem pe toți ca să discutăm
ce va fi dezvăluit când va începe ședința.
Îmi spui că David Wallace te-a rugat
să faci o ședință super secretă și clasificată?
Da.
Să mergem, oameni buni! Ședință super secretă și clasificată! Acum!
Să mergem!
Am vești groaznice. Cineva mi-a vandalizat pictura.
- Ce? - Au pictat peste ea.
- Credeam că tu faci asta. - Da, dar e diferit.
Au folosit vopsele mai proaste ca a ta?
Nu cred. Au vopsit unde nu trebuia. Deci...
Credeam că vrei vopsea peste tot.
Vopsea de altă culoare. Altă culoare
în locurile unde au dat ei cu vopsea.
Deci este... Bine.
Chestia e că tipii de la depozit sunt vandali
și trebuie opriți.
Cineva a avut tupeul să-mi scrie numărul
în toaleta bărbaților și e aiurea.
E 6-7-8-2, nu 8-3!
E bun și 6-7-8-3. Mai puțini kilometri.
Ce se poate face, Pam?
Da. Mulțumesc! Să răspundem la întrebare!
Spuneam politicos că nu se poate face nimic. Credeam că e clar.
Ce?
Zău așa! Trebuie să aflăm cine a făcut-o și să-i pedepsim.
Nu e vorba doar despre mine, ci despre noi toți.
Este pictura noastră!
Nu vedeți cât am lucrat la ea?
Atâta timp și energie? Am investit trup și suflet în asta.
Wallace a stabilit ședința?
Sigur. Și eu am fost surprinsă,
dar se pare că este foarte pasionat de arta publică.
Nu, haideți!
- Nu plecați! - Pam? Te ajut eu.
- Mă ajuți? - Dacă e ceva
ce urăsc mai mult ca arta, e infracțiunea.
- Mulțumesc! - Te ajut și eu.
- Da? - Da, desigur!
Cred în tine, cred în arta ta
și sunt plictisită.
Minunat!
Speram la o turmă furioasă. Am rămas cu Dwight și Nellie.
Dar amândoi au o mentalitate de turmă
Și sigur Dwight are o furcă în mașină.
Îți trebuie furca mea?
- Bună! - Ce e?
Plănuiesc o răzbunare.
Vești bune. Mai e loc pentru o persoană la ziua fiului meu,
- ...și te vreau pe tine. - Nu sunt interesat.
Stai! Ministrul de la Transporturi va fi acolo.
Le-ai putea vinde ideea ta cu sfeclă-sare celor de la drumuri.
Dacă obțin asta,
va fi pe merit, nu pe principii politice.
Bună. Deci, o păsărică mi-a spus
că Dwight nu poate veni la ziua fiului tău.
- Deci, vrei să vin cu tine? - Nu.
Bine. Înțeleg. O să stau aici, atunci,
singur cu banii.
Fir-ar...
Împart bucăți de hârtie pe care veți desena un fund uman.
E treaba mea ce voi face cu desenele.
Le vei compara cu fundurile de pe perete.
Greșit. Este fetișul meu. Și să le și semnați.
Fetișul meu e cu desene cu funduri semnate.
Nu desenez niciun fund.
Bine, fără funduri.
O să faceți niște W-uri rotunjite.
Da, sau sâni fără sfârcuri, poate.
Bine, înapoi la treabă.
- Hai, băieți, să mergem! - Sau pepeni,
dar interiorul e decupat
și rămâne doar partea de jos...
Asta nu ne duce nicăieri.
Trebuie altă abordare.
Trebuie să-l găsim pe cel mai slab și să-l separăm de grup.
Da, cred că Nate va ceda dacă-l prindem singur.
Ne trebuie un pretext să vorbim.
Spunem că mama lui e pe moarte.
De obicei merge la el.
Nate!
Mama ta e pe moarte!
- Vezi? Acum mă simt prost. - Nu-i nimic.
Deci va scăpa iar?
- E minunat. Pot vorbi cu ea? - Nu.
Trebuie să se odihnească.
Ascultă. Acum că ești aici, să vorbim despre faza cu pictura.
Tu știi cine e vandalul.
Știu că mulți dintre băieți sunt prietenii tăi,
dar avem gumă de mestecat.
Guma e mai mentolată de o vreme, nu?
Unele sunt prea mentolate.
Parcă ar vrea să-ți rănească gura.
Zi-ne cine e vandalul!
El a făcut-o.
Bine, poți să pleci. Dă-i guma.
Nu e nicio gumă. N-a fost nicio gumă!
Foarte urât.
Servesc pateuri la început? Au tupeu, nu glumă.
Spun: „Va fi doar mai bine de acum înainte?
Mult noroc.“
Pictura asta e...
Cum poate cineva mai ușor ca o găină să fie atât de înfricoșător?
Doamnelor și domnilor, Senatorul și Angela Lipton.
Mulțumesc, că ați venit.
Phillip habar nu avea că e atât de popular.
Robert, ești îngrozitor.
Simon, Maxine, pe voi cine v-a lăsat înăuntru?
Asta e echipa.
- Bravo, omule! - Și ție, Darryl.
Ce?
Frate!
Îmi pare rău!
Nu-i nimic. E greu să citești uneori.
Chiar ești supărat pentru asta?
E termosul meu preferat, atât.
E termosul preferat... Îmi pare rău, omule.
- Scuze! - Nu-i nimic.
Nu, dacă e important...
Nu e important.
Nu trebuie să faci asta!
Nu mă deranjează.
Vrei să-l și spăl sau...
Nu știu. O să îl speli sau îl lași să se înmoaie?
Bun.
Poftim.
Mulțumesc!
Deci, Frank, ai ceva de spus despre ce a fost făcut? De tine.
Poate... îl fac eu să zică ceva. Frank?
Bună! Eu sunt Pam.
Îmi pare rău dacă am făcut ceva care să te jignească.
Sunt sigură că nu e ușor pentru voi
să coboare cineva de la birouri în spațiul vostru, deci...
Sincer, dacă... îmi cer scuze.
Dar destul despre mine.
Este rândul tău.
Vrei să-ți ceri scuze, Frank?
Scuze că nu mi-au plăcut mâzgălelile tale.
Am desenat un fund. Mare rahat! Fundurile sunt amuzante.
Păi, mie nu mi s-a părut amuzant.
Dacă ți-ai scoate bățul din al tău...
- Ce ai spus? - Știți ce?
Voi nu puteți să mă concediați, așa că, să v-o trag!
Asta nu e în regulă!
- Ce o să faci în legătură cu asta? - E... compliment.
Primul „scuze“ a părut sincer.
Au fost vreo două, trei „scuze“.
Așa că sunt multe.
A fost de rahat. Nu și-a cerut scuze.
Tipul ăla e inabordabil.
Petrecerea ta cu sentimente n-a funcționat?
Cine a câștigat concursul de îmbrățișări? Să ghicesc. A fost baraj.
Ar trebui să-l aranjăm.
Stai, vrei să spui...
Spun că ar trebui să-l facem praf.
De obicei, Pam e o prezență confortabilă, dacă nu chiar anostă,
ca o plantă bine udată.
Dar azi, a intrat într-o stare răzbunătoare,
violentă, iar eu am zis:
„Pam are un fund interesant!“
A stricat ceva important pentru tine.
Vom strica ceva important pentru el.
- Un fel de ochi pentru ochi. - Da!
Să-l atacăm grav.
Ne trebuie un spion.
Știu omul potrivit pentru asta.
Clark?
Chiar arată ca o cârtiță.
Cu o lovitură de golf poate nenoroci niște bufnițe.
Voi doi păreți foarte apropiați.
- Da, suntem prieteni buni. - Da.
Cred că asta poate deranja pe cineva.
Pentru că mult timp, partidul nostru
a întors spatele persoanelor hispanice.
Ei bine, eu nu sunt așa. Eu sunt prietenul comunității latino.
Și dacă mă întrebați pe mine, e timpul să-i spunem la revedere bigotismului.
Acum, adoptarea spaniolilor
mă face mai eligibil, date fiind tendințele demografice?
Nu știu și nu-mi pasă.
Mie îmi pasă de Oscar.
Prietenul meu,
mi amigo, Oscar.
Poate că ar trebui să mă simt insultat că m-a invitat
ca să fiu prietenul-simbol mexican,
dar ar fi putut invita pe orice hispanic cunoscut.
Grădinarul lui, Rogelio, sau ar fi putut să-l invite pe...
Rogelio... dar m-a ales pe mine.
Rogelio e malaiezian.
Ticălosul ăla e malaiezian.
- Salut! - Salut!
În timpul pauzei mă uit la TV. E OK?
- Da, desigur. - Bine.
E al meu, stai liniștit.
- N-am zis nimic. - Nici nu trebuia.
Poftim?
Cred c-o iei puțin razna cu etichetele astea.
Adică, ți-ai pus numele pe-o pungă de 2 kg de făină.
Crezi că dacă aveam nevoie nu puteam să iau?
La ce-ți trebuie făină?
- Nu asta contează. - Ce, faci pâine?
- Nu fac pâine. - Ce pâine faci?
Nu contează. Darryl, cred că înțelegi ce zic!
Sunt un nesuferit.
Tu m-ai ajutat aici. Ar trebui să fiu recunoscător.
Sunt, dar...
Sunt cam posesiv cu lucrurile mele. Atâta tot.
E în regulă.
Noi suntem în regulă?
Da, suntem.
- Ce e lada aia? - Nimic. E a mea.
Unde sunt emisiunile mele?
-La naiba, erau ale tale?
Nu mai vreau să te văd lucrând în birourile de sus!
Mă auzi?
N-am făcut decât să iubesc echipa sportivă locală
și să încerc să fiu și eu ca ei!
Liniște! Vei lucra în depozit, cu cei de neatins.
Acum, du-te și fă bătături pe mâini!
Bine, șefule!
- Pam, știi că e ridicol, nu? - Bine.
Tu ești mai deșteaptă.
Nu va merge niciodată!
Ține minte replicile.
- Ce replici? - Mută ceva hârtie!
Îl știi pe Frank, de la depozit?
Nu eu l-am adus, dar îl știu.
Cum e ca om? Ce-i important pentru el?
Are o pereche de ghete preferate sau o cutie...
Se pensionează? Îi luați vreun cadou?
Ceva de genul ăsta.
- Știu că-și adoră dubița. - Perfect! Dubița!
- Cere-i numărul. - Știi numărul...
Nu contează. De ce ai ști asta? Și de ce te-aș întreba?
- Să știm ce dubiță... - Că tot te-am prins la telefon,
soțul tău e ca un vagabond fără adăpost. Poți rezolva asta?
Speram să poți tu. Trebuie să plec, pa.
Haide!
Stai puțin!
Sundeep, treci mai aproape de Senator.
Cam aici. Perfect.
Și Oscar, vreau să te apropii și tu de Senator.
- Aici undeva. - Mă acoperă pe mine.
E doar o fotografie.
Scuze, cum te numești?
- Shawn. - Lashawn, perfect.
Vrei să fii într-o poză? Pe aici. Nu tu.
El m-a pus aici.
- Fix în fața mea? - Da.
- În fața mea? - Da!
Acum, s-o aducem pe Margaret
fix aici în față.
- Oscar. Angela. - Robert...
Zâmbiți!
Am terminat. Tu ce...
Aia trebuie să fie pictura mea?
Da. El a desenat un fund pe pictura ta,
deci eu desenez pictura ta pe spatele dubiței lui Frank.
Ochi pentru ochi, mami!
Dwight, ce dulce ești!
- Să-l vedem pe al tău. - Nu, mi-e rușine. E jenant.
E incredibil!
Ăla e Frank!
Și lasă o urmă de rahat?
Da. Și are țâțe lăsate.
Da, am văzut asta. E perfect!
Mă simt mai bine.
Mă bucur că te simți mai bine.
A fost o zi minunată. Trebuie să spun,
ador o afurisită răzbunătoare.
Știu. Ți-e dor de Angela, nu?
Nu simpatiza cu mine. Strici tot. La treabă!
Desenează-i penisul!
M-am răzbunat pe Frank în cea mai bună manieră.
Cu arta mea.
E acuarelă, se ia cu un furtun,
- ...dar cred că lecția va dura... - Cucoană!
Dubița mea? Nu aveai niciun drept!
N-ai tu dreptul!
E o dubiță de 40.000 de dolari!
Și? Tu ai început!
Și? Cineva trebuie să-ți închidă gura!
- Ușor! - Nenorocitule!
- Băieți! - Lovești femeile?
Mulțumesc că ați venit.
- Mulțumesc! - Mulțumesc!
Ei bine...
Ne-am calmat cu toții!
Da. Îmi pare rău.
A fost doar vina mea.
Să încercăm să fim mai politicoși.
Kevin, încântat să te văd.
Mulțumesc pentru mâncare!
Și, de asemenea, ești de rahat.
Poftim?
Ești o persoană îngrozitoare.
Oamenii ăștia țin la tine, iar tu te folosești de ei.
Din nou, mâncarea a fost foarte bună.
Am să vorbesc cu producătorii.
- Nu. E... - Nu te pot concedia.
Doar mă protejai pe mine.
E în regulă. Știam ce fac. E...
Îmi pare rău pentru pictura ta.
- Nu. - Te-ai implicat mult.
- Lasă pictura. E o prostie. - Nu, ai muncit mult la ea.
Ăla e un animal. Mă bucur că-l concediază.
E o nebunie.
- Brian, îmi pare rău! - Ascultă...
Nu vreau să-mi bag nasul unde nu-mi fierbe oala.
Dacă ai nevoie de mine,
sună-mă și voi fi acolo.
Mulțumesc, Brian!
La revedere!
Chestia asta cu Philadelphia a fost atât de tare
că am pierdut noțiunea a ceea ce e important.
A te distra nu e atât de important
ca a te purta frumos cu oamenii la care ții.
Asta înseamnă un coleg bun.
Haide!
La naiba!
„Ai câștigat!“
- Cât de bine te-ai simțit? - Excelent.