Kul att vi är i samma stad på Alla hjärtans dag.
Rena trolleriet. Eller så bönade jag till mig en tisdag mot en torsdag.
-Hokus pokus! -Så jag får jobba extra nästa vecka.
Och där försvinner han i en rökpuff.
-Du, ska vi skolka idag? -Kanske det.
-Vad tänkte du dig? -Vad du vill.
Jag vill ha kul idag, för morgondagen blir en riktig mardröm.
Andy återkommer från sin dumma, larviga båtresa.
Han har varit otrevlig och självisk och jag tänker göra slut.
Där satt den, Andy! Vad säger du nu? Förhoppningsvis att jag är din vän.
Erin säger att hon ska göra slut med Andy. Jag vet inte det.
Han kommer imorgon och idag vill hon göra precis vad jag vill.
När jag var liten hade vi en hund som blev sjuk och fick "skickas iväg".
Och på hans sista dag gjorde vi allt han älskade.
-Ska vi apportera på parkeringen? -Visst.
-Toppen. -Jag hämtar jackan.
"Kom in." Andy, jag sålde just in en stororder för firman du driver.
Så du måste godkänna utgiftsrapporten och kontraktet.
"Det gör jag med glädje, mr Schrute."
Jag gillar Andy numera. Han är påhittad och gör som jag säger.
De förändras när riktige Andy kommer imorgon.
Om han inte återkommer som låtsas-Dwight.
I såna fall väntar en episk och förvirrande duell.
Andy lämnade en mjölkkartong i kylen.
Jag har smugit till mig en smutt varje dag i tre månaders tid.
Det har varit mumsigt. Men nu kommer Andy tillbaka...
Så nu är det slut på citronmjölk med klimpar.
Okej, jag säger det. Jag önskar att Andy fortsatt sin resa.
Jag tycker att vi alla har en sista, kul cheflös dag.
Vi fixar lite sprit och kokain och går loss, utan konsekvenser.
Eller köpcentrumet. De har Alla hjärtans dag-rabatter
om man kommer med make eller pojkvän.
Har man ingen kan man nog komma med den man dövar ensamheten med.
Jag kan låtsas vara din make. Jag är trött på dig, så det blir trovärdigt.
Det ligger en nagelsalong där som pysslar om mina fötter.
-Med klockreparationsverktyg. -Jag kan vara din fotkompis.
Det är sista dagen utan chef. Vi åker till köpcentrumet.
-Clark är min låtsaskille för rabatt. -Det är sånt jag gör.
Då kör vi.
Darryl, alla verkar dela upp sig, Ska vi låtsas vara ett par?
Nej! Jo. Jodå. Varför inte?
-Varför inte låtsas vara gay? -Det är inget att oroa sig för.
Sluta snacka om det. Jag sa att det var lugnt.
-Vad äckliga de var. -Hemska.
Ät dig inte mätt på choklad. Jag bokade bord på State Street Grill.
-Men, Gud! Vad romantiskt! -Med Brian och Alyssa.
Men, Gud, det var mindre romantiskt.
Jag vet, men vi borde gå och tacka honom för att han räddade mitt liv.
Jovisst, absolut.
Ska vi köpa en flaska vin och fira senare?
Det låter trevligt.
Det ska bli kul att träffa Brian, han är toppen.
Pam och jag har lärt känna honom och hans fru Alyssa genom åren.
Han sparkades när han skyddade min fru från ett kräk från lagret.
Trist. Ni känner ju honom och vet att han är en bra kille.
Damen med pyttefötterna är tillbaka!
Ta fram babysaxen!
-Kan ni ta av glasögonen? -Okej...
-Vad då? -Er pojkvän. Han liknar söt flicka.
Ja, min pojkvän liknar minsann en söt flicka. En mycket söt flicka.
Du börjar bli i den åldern att vi borde köpa dig en behå.
Tycker ni att det är roligt? Vet du vad? Ingen mer rabatt.
Ursäkta mig? Fullpris. Vi är inte ihop.
-Kom igen! -Hon lever en lögn.
Jag kan inte ens ha ett låtsasförhållande.
Hej, vi vill ha parrabatt på fotmassage.
Nej, ingen rabatt för två män. Två män är inget par.
-Vi är ihop, i ett förhållande. -Två män?
Det funkar inte. Ingen rabatt.
Jodå, det funkar. Han och jag är galet kära.
Mer kära än din lilla hjärna begriper.
Vi har två goda inkomster och inga barn.
Och vi går och spenderar våra pengar hos nån annan.
-Tjena, Brian. -Hej.
-Beklagar att vi är sena. -Ingen fara. Jag åt upp allt bröd.
Okej. Han ska inte äta kolhydrater egentligen.
-Kul att ses. Tack för att ni kom. -Det är du som ska ha tack.
Tack för...allt och jag beklagar det där med jobbet. Det är ju sjukt.
Ja, vad gör man? Men om ni hör om nåt jobb är jag tillgänglig.
Pappa hör illa. Du kan micka hans liv.
Lysande. Betalar han bra?
-Var är Alyssa? -Jo...
Alyssa kan inte komma idag.
Det kommer inte att funka för oss. Vi har gjort slut.
Jag har ännu en order för dig att skriva på.
"Tack, mr Schrute. Jag vet inte hur ni gör det. Ni är en gud."
Hej, Dwight.
Du är tillbaka. Och jätteäcklig.
Mina naglar är inte torra än. Jag kan inte jobba på ett par timmar.
-Men ser man på! -Andy?
Nu behöver jag inte gå och köpa bete. För jag har fullt med latmaskar här.
-Andy! -Raring! Vad jag har saknat dig.
Ja. Välkommen tillbaka, kompis.
-Jag har drömt om det här. -Jag med. Massor. Jag är så glad.
Jag är så dålig på att göra slut.
Jag är tekniskt sett ihop med min första kille. Vi firade just 20 år.
Och jag glömde ge honom en present.
-Du skulle ju komma imorgon. -Alla hjärtans-överraskning för Erin.
Superromantiskt. Och jag har nåt åt dig.
Två bambupinnar? Det är väl inget? Jo, för det här är musikinstrument.
Så att vi kan spela karibisk musik ihop, för jag har den här.
Kloppa ihop dem. Ja, kloppa på! Det heter "bembe".
Du, hippie. Om det inte är för kommersiellt, på med slipsen.
-David Wallace kommer om en timme. -Ja, det är ju därför jag är här.
Jag kom ju tidigt för Erins skull. - Grattis på Alla hjärtans dag.
-Men jag vill träffa Wallace. -Hurså?
Ska inte han skälla ut dig för tre månaders frånvaro?
Klart att Wallace gett honom klartecken att vara borta så länge.
Eller hur? Wallace vet väl om att du varit borta i tre månader?
Jag vet väl inte vad han vet.
Men vi har hållit kontakten. Det finns bredband på Turks & Caicos.
Det finns på varje kafé där.
Han mejlade bara mig fyra gånger.
Fråga: Var är Jim?
-På Alla hjärtans-lunch med Pam. -I hela två timmar?
Så du bryr dig alltså om att folk är borta länge från sin arbetsplats?
Är alla kålsupare, så...
Vi hade två olika vinklar på det och till slut höll det inte.
Men det behöver inte vara slut. Man kan ju bli osams.
Jo, och när vi bråkade, så kändes relationen levande.
Det var först när vi slutade bråka som vi insåg att det var slut.
Det är slut...
Förlåt, det är... Herregud.
Vi måste sluta ses så här.
Vi kan inte bara bryta ihop inför varandra.
-Jo. -Vad då?
Men min gråt lär inte leda till att du får sparken.
Gråt?
Jag ser att du fick telefonkatalogkontraktet. Fantastiskt.
-Tack. -Och av Jan dessutom.
Jag är imponerad.
Bara ett problem. Du erbjöd en prisnivå huvudkontoret inte godkänt.
-Och? -Sånt måste du kolla med mig.
-Du var på en båt. -Jag var...
-På en båt. Till havs. -Du måste kolla sånt med mig.
Är det lugnt? Lugna puckar?
-Säg bara lugna puckar. -Nej. Det är ologiskt.
-Vad gör du? -Reder ut prisnivån med katalogen.
-Du skulle bara våga. -Hej, Jan! Nard-dog här.
-Jaha, Andy. -Jag såg ett problem i kontraktet.
Det verkar som om du erbjudits ett pris som inte var godkänt.
-Lugna puckar. -Ska du skörta upp mig nu?
-Lugna puckar. -Nej, du missförstår.
-Det är mer det att... -Vet du vad, "Nard-dog"?
Jag har möjlighet att backa ur kontraktet inom 30 dagar.
-Så jag tänker nog göra det. -Nej, Jan! Lyssna inte på nollan här!
-Minns Clark. Han gav dig allt! -Be Angela skicka en slutfaktura.
Snälla Jan...
Det var inte så jag hade hoppats att det skulle gå.
Bra jobbat, allesammans. - Vi ligger lite efter på mina löneavier.
Som du vet får vi betalt på fredagar och du har inte varit här på tolv.
Bra. Tack ska du ha. Det ser bra ut.
-Och vad är det där för nåt? -En bonuscheck. Åt dig, från Wallace.
För kontoret har slagit målet senaste kvartalet.
-Underbart. -Under den period du varit borta.
Tack. Då var allt det ordnat.
På två sekunder förlorar han vårt största kontrakt.
Anar ni vad jag gjorde för att få kontraktet från Jan?
Jag jobbade fullt ut. Helt och hållet. Allt var ute, hela veckan.
Han bara valsar in som om han äger den klimpiga citronmjölken.
-Vem vill ha honom här? -Vad kan vi göra?
Utom meddela David Wallace att han var borta i ett kvartal.
Jag vill skvallra, men David Wallace tycker att jag har ropat varg förr.
Fast jag har inte ropat, utan ringt.
Och det var inte "varg" jag ropade, utan "genmanipulerad monstervarg".
Jag skvallrar inte. Andy gav mig en andra chans.
Det minsta jag kan göra är låta nån annan skvallra. - Meredith?
Ingen kallar mig för tjallare.
Slampa, visst. Alkis, jodå. Smartskalle, absolut. Inte tjallare.
Spyhink, ja. Lättkött, jajamän. Baksug, visst.
Meredith, det räcker. Det räcker mer än väl.
Varför stoppar ni inte henne?
Jag vet att många är sura på Andy. Det är jag med.
Men han har gått igenom mycket och vi älskade ju honom förr.
Ska han råka illa ut, låt det vara hans eget fel.
-Jag vill inte vara skyldig till det. -Vi säger så.
Som han ser ut lär Wallace sparka honom på direkten i alla fall.
Vad har ni för er här inne, då?
Nu återgår vi till att langa ut lite papper. Kom igen.
Vem är den där tjejen?
Vem är den där tjejen? Det är Andy!
Då så. Återgå till arbetet.
Jag märker att du är sur på mig. Kan du kanske förklara varför?
Jag vet inte.
Jag tyckte det där var lite skumt.
Du sa att Brian fick sparken på grund av lagerprylen.
Och så utelämnade du medvetet en rätt intim detalj.
Jag är idioten som vet mindre om sitt äktenskap än ljudkillen.
Jag sa inte att jag grät för att jag inte ville visa hur ledsen jag var.
Det hade stressat dig och du säger jämt att du inte behöver mer stress.
Jo. Ja, okej. Tack, då.
Tack till er bägge.
-Det är inte Brians fel! -Nej, jag är inte sur på Brian.
Jag har nog inte skäl att vara arg alls.
Jag var ju inte där. Glöm det.
Okej.
Sammanfatta de senaste tre månaderna ifall David frågar.
Bara några detaljer jag kan nämna i förbifarten.
-Några stora kontrakt, nåt skvaller? -Vi hade Scranton-katalogen.
Såja. Nu ska vi vara positiva. Okej?
-Hej på er. -Hej, David! Hur är det?
Vi har bara vårt veckomöte där vi peppar varandra.
Det ger mig lika mycket som dem.
Låt inte mig avbryta. Vad ni nu gjort sista kvartalet så är jag nöjd.
Jag pratar med Val om den sparkade lagerkillen, så se vi om en kvart.
-Toppen. -Bra jobbat, allesammans!
-Sparkade vi en lagerkille? -Du vet Pams väggmålning? Frank...
Satte eld på den. Helt sjukt.
Vad? Brann det på lagret?
Det är bara aska kvar. Brandkåren kom och tidningarna skrev om det.
Det är sånt jag menar! Sånt som är bra att veta.
-Nåt mer? -Vi har börjat sälja ballonger.
Jo, och Kathy Ireland är vårt snygga ansikte utåt.
-Lägg av. -I Europa-reklamen är hon topless,
Bra jobbat, Kathy. Hon är väl typ femtio?
-Det är smakfullt gjort. -Bra, bra. Nåt mer?
Vem visste att ballonger gick så bra? Pengarna behövdes ju efter branden.
-Vilken brand? -På lagret.
Var inte du där nere precis? Det är ju bara aska kvar.
Det såg bara bra ut.
Jag talar i liknelser. Jag har ju
många järn i..."branden".
Det är en av dem.
Att se till att lagret är
en väloljad och rätt matad brand.
Det förklarade jag väl rätt bra?
-Tack, Andy. -Tack själv.
Hej då, allesammans.
Fisken låter toppen. Du är verkligen fena på det där.
Det låter mest illa. Tror du jag behöver en ny fisk?
Jag älskar inte dig. Jag tycker om dig, men du var borta länge.
Du mejlade inte mig mycket, men
retweetade mig ofta, ska erkännas.
-Men jag älskar dig inte. -Jag förstår. Jag var borta länge.
Så vi har tappat lite, men vi har en framtid ihop.
-Här finns mycket kärlek. -Jag sa just motsatsen.
Från din sida. Men det finns massor från min sida. Det bara sprudlar!
Vi är i osynk just nu, Det handlar bara om tajming.
Mina föräldrar var ihop i typ 40 år och var aldrig lyckliga samtidigt.
-Jaha... -Och vi har 35-40 år kvar.
Om vi har tur. Jag har ju solat en hel del.
-Du är jättebrun. -Jag är ett sviskon inom tre år.
Jag förstår att du inte känner kärlek för mig just nu.
Men om du fejkar det, så kommer jag inte märka nån skillnad.
Så då mår jag bra och med tiden
så kanske du älskar mig igen.
-Tror du vi kan få tillbaka det? -Ja!
Kom igen. Helt klart.
Vi kanske borde ställa in den där vinflaskan ikväll.
-Jaha? -Jag har jobb i Philadelphia.
Du har säkert fullt upp, så du kan väl köra mig till bussen?
-Är du säker? -Annars kommer vi att bråka.
-Jo. -Så...
-Vad sägs om att strunta i det? -Okej.
Just det, ja.
Grattis på Alla hjärtans dag. Jag hann tyvärr inte slå in den.
Oj. Jag visste inte att du hade sparat den. Tack.
Ingen fara.
Jag tycker inte att du ska åka. Stanna kvar, så bråkar vi.
-Vill du bråka på Alla hjärtans dag? -Ja, det vill jag.
Okej. Upp med labbarna, Beesly.
-Hej. -Hur är det med dig?
-Jag kunde inte göra det. -Jaha.
-Jag beklagar. -Du behöver inte be om ursäkt.
Jag vill bara att du är lycklig.
Det är slut!
Och bara så att du vet: jag var rädd att du var död.
Du var borta i tre månader!
Andy, David här. Jag är kvar.
Vad var det där om tre månader?