Várjatok!
Új a szemüveged?
Dwight, milyen nevetségesen elegáns bohóc vagy!
A Schrute-gyászkódexhez illően öltöztem fel.
Meghalt Shirley néni.
Jaj, Dwight, úgy sajnálom! Közel álltatok egymáshoz?
Mondanám, hogy ő nevelt fel, de én neveltem magam.
De mintha az anyám lett volna.
Az igazi anyám nagyon hűvös és kimért volt.
Anyám olyan volt, mintha a nagynéném lenne.
- Részvétem! - Nem kell.
Jól van. Mi van a két vödörben?
A hagyományaink szerint
vagy meghívlak titeket a szombati temetésre
azzal, hogy vörös, termékeny földet szórok az arcotokba,
vagy tiszteletteljes távolságot kérek a gyász ideje alatt,
amihez fekete, enyhén savanyú földet szórok rátok.
Milyen színű?
Elég feketének tűnik.
Ja, ez tényleg savanyú.
Jaj, hála az égnek!
- Hogy mondod? - Sajnálom, Dwight!
Ha szeretnéd, természetesen ott leszek.
Csak személyi edzésem lenne aznap.
Jól van, ez...
Senki nem kap vörös földet, csak én.
Minek szólaltam meg?
Nem is vagyunk olyan közeli kapcsolatban. Csak 12 éve ismerem.
Tizenkét év...
Csak úgy repül az idő!
Biztos jobb helyen van már.
Nagyon remélem.
Jól van, ez őrültség, nem csinálhatsz sárgolyót...
- Úgy hiányzik! - Jól van.
Tudod?
A HIVATAL
Megjött Zeke.
Zeke!
Helló, Dwight! Mose, Anya üdvözöl.
Én is őt.
- Te jössz? - Lesznek szellemek?
Tiéd a pótkocsi!
- Tiéd a pótkocsi! - Nem, a tiéd!
Mit keresel itt?
Te hívtál. Vörös földdel dobtál meg.
Tényleg!
- Ő kicsoda? - Jeb, az öcsém.
Van egy öcséd?
Nem láttam jobb parkolót.
Nézzétek, mit tettem!
Kölcsönöztem.
- Be akarsz esni? - Te!
Be akarsz esni? Majd én sírba teszlek!
Na lássuk!
Bácsikám!
- Úristen! - Szia, Holdképű!
Jó látni azokat a csillogó, apró, kínai szemeket!
- Ki ez a fickó? - Senki jó.
Sziasztok, srácok!
- Mit keresel itt, Todd? - Jól van, térjünk is rá!
A nevem Todd Packer. Gyógyulóban vagyok.
Csinálom a lépéseket.
Az Anonim alkoholistáknál a 8. lépés jön,
az Anonim drogfüggőknél a kilencedik.
Békülni jöttem.
Nehéz volt velem az élet az elmúlt években.
Elég szemét voltam, tudom.
Nem kell elfogadni a bocsánatkérésem,
- de örülnék neki. - Packer...
- Elfogadjuk. - Várj, dehogy!
Igazából konkrét módon kell ezt megcsinálnom,
példákat kell felhoznom.
Jól van, hol is kezdjem? Na!
Pam és a lányok.
Elég durva dolgokat mondtam róluk.
Pedig gyönyörűek,
és valószínűleg ezért viselkedtem így.
Sajnálom, hogy tárgyiasítottalak téged
és megszemélyesítettem a melleid.
Bocsi, lányok!
Hűha! Veled sem voltam túl kedves.
Phylly, ne haragudj azokért, amiket a súlyodról mondtam
neked, a hátad mögött, illetve rajzok formájában.
Igazából ez minden XXL-esre igaz. Stanley, Kevin,
és a jövőbeli éned...
Todd, most csak bocsánatkérés formájában sértegetsz mindenkit.
Miért nem megy ez?
Az igazság az, hogy kedvellek titeket. Tényleg.
Jól van, a bocsánatkérés csak a fele az egésznek.
Ki akarlak engesztelni titeket, ezért is hoztam ezeket.
Elmentem a Steamtownba,
és hoztam nektek muffint a Malackodóból.
Szerintem Majszolónak hívják.
Az agy azt lát, amit akar.
Tessék!
Hé, srácok!
Várjatok! Mielőtt elfogadjuk a muffinokat,
szerintem beszélnünk kéne magunk között a tárgyalóban.
Ne egyétek meg!
Azért vagyunk ma itt,
hogy visszaadjuk a földnek ezt a nőt.
Az emberek a nőktől kapnak életet, és számos kihívás vár rájuk...
Szar föld. Semmi sem teremne meg.
Nem számít. Ez egy temető.
Ja, csak azt mondom, ócska a föld.
Ide egyedül hullákat ültetünk el.
Nem baj, nem fognak megteremni.
Kész szerencse, mert nem kellenek zombik.
Helyes, egyetértek. Ne aggódj, nem lesz egy se.
Szeretne szólni valamit a család?
Fekete volt a hajad, utána ősz.
Az unokatesóim nagynénje voltál. Életed javában 160 centi,
a végén 150 centi magas voltál.
Körbeírós típusok.
- Elkezdtétek nélkülem. - Elkéstél.
Mit kellett volna tennem?
- Fanny! Hogy vagy? - Szia!
- Ő kicsoda? - Dwight húga.
- Dwightnak van húga? - Aha.
Milyen gyönyörű!
Fúj!
Szia, kisember! Évek óta nem láttalak.
Ez meg mi volt? Úristen!
- Ne már... - Ez mi...
- Henry! - Dwight!
Látom, visszajött Esther.
Szia, Dwight!
Szia, Esther! Kedves, hogy benéztetek.
Pont útba esett.
A városba megyünk. Fonalat kell vennem.
Ha két csirke nyakát ki tudod törni egy mozdulattal is,
minek mészárolnád le őket egyesével?
Temetésen vagyunk, a temetés közepén.
- Jó. - Rendben.
Volt szó a magasságáról?
- Aha. - A földméretről?
Shirley, a 650 hektáros földeddel tiéd volt a legnagyobb tanya,
amely hat tanyával volt szomszédos,
köztük az enyémmel és az unokaöcsédével is.
Jól van.
Akkor essünk neki!
Magáé a megtiszteltetés.
Ó, tényleg...
Szerintem erre nincs szükség.
Nekünk Schrute-oknak nem kell orvos, hogy megmondjuk, ki halott, ki nem.
De volt egy peches sorozatunk. Elástunk pár mélyen alvót.
És miután a sírrablók kaparásnyomokat találtak
néhány koporsó belsejében,
úgy döntöttünk, gondoskodunk a halottjainkról,
kedvességből.
Nekem ennyi volt.
Ne együk meg őket!
Nem érdemli meg.
Egyetértek.
Annak ellenére is, hogy azok a muffinok sűrűen,
habosan puhák.
Nem vehet meg minket muffinokkal!
Rémes volt velünk, és most is az!
Kb. 2,5 dollár egy muffin.
Ennyit ér a méltóságunk?
Igazából 3,75 dollár egy, és 3,67, ha egy tucatnyit veszel.
A számokat sosem felejtem el. A nevek azonnal kiesnek.
Helymemóriám sincs. Az arcok ki vannak zárva.
De a számok...
Ez az adottságom.
Ezért lettem könyvelő.
Mi még nem találkoztunk. Clark.
Todd vagyok. Bocs, hogy dagadt kis vakarcsnak hívtalak!
Nem hívtál így.
- Nem? - Nem.
A pillanatnyi gondolataimért kérek bocsánatot.
Hé!
Valamiért úgy érzem, ezt nagyon fogod csípni.
Talán megehetnénk őket.
Packer eleget kapott.
Poénból elküldtük Floridába,
te meg kirúgtad.
Igen, így történt.
Pedig nem csinált semmi rosszat.
Akkor is ezt mondanátok, ha az áruházból hozta volna őket?
- Van egyáltalán még pékségük? - Aha. Borzasztó!
Napról napra egyre rosszabb.
Szóval a muffinokról szól az egész.
Igazad van. Ez csak a muffinokról szól.
Akkor megegyeztünk, hogy senki sem nyúl hozzájuk?
- Jól van. - Oké.
Packer elmehet a francba!
Köszönöm, hogy eljöttetek a temetésemre!
Ahogy közeleg a végső naplementém,
nem tudok másra gondolni, csak hogy hol rontottam el.
Mindannyian hatalmas csalódást okoztatok.
Fanny egyedülálló anya a városban.
- Köszi! - Jeb meg drogdíler.
A hadsereg után
vettem egy 3,5 hektáros, gazos tanyát egy kaliforniaitól.
Kiderült, hogy a "gaz" arrafelé mást jelent,
szóval a mostani munkám...
a fájdalomkezelés.
Mármint, a füstalapú fájdalomkezelés.
Ki nem állhatom, hogy Jeb fűtermesztő lett!
Bármit ültethetett volna.
Bármit a világon.
Régen szőlős mogyoróhibridekről álmodott.
Szendvics egyetlen növényből.
Nem ülhetünk tétlenül, nem hagyhatjuk elveszni a családi tanyát!
Elmondom a feltételeimet.
Dwight, Fanny, Jeb,
ha hazajöttök, rátok hagyom a tanyámat.
Szóval ennyi.
Megőrült?
- Dwight? - Cimbi?
- Ne... - Térj magadhoz, Dwight!
Csináljuk meg!
Vezessük együtt Shirley néni farmját! Benne vagyok!
Én nem költözök ide.
- Megőrültél? - De.
Nem akarlak megbántani, tudom, hogy szeretsz itt lenni,
de Dwight, a tanyasi életből hiányzik az a bizonyos...
kifinomultság...
- Úristen! - ...amit Cammie-vel szeretünk.
Nem tudom, a férfiak annyira...
Mintha szándékosan lennének ostobák.
Igen, én... Köszönöm a kérdést!
Írtam erről egy kis verset. Micsoda véletlen!
És nemrég ki is adták.
Ami... igen, talán pont itt van. Aha.
Itt is van, a hartfordinőknegyedévesirodalma.com-ról.
"A tudatos ostobaság", írta Fanny Schrute.
Aha, bizony.
Az itteniek...
olyan fingok.
Értitek? Fingok.
Tudjátok, mit? Aludjunk erre egy párat, maradjunk itt,
és gondoljuk át az ajánlatot.
Pár este nem árthat.
Szerintem meg igen.
Egyre igent mondasz!
Öt, négy, három, kettő... Készülj az egyre! Egy!
- Igen! - Tutira!
Nem volt könnyű Dwighttal és Mose-zal felnőni.
Nyilván Dwight volt a menő, Mose meg a világújító,
szóval én maradtam a viccesnek.
Ez nem jött be.
- Jól van... - Nem...
- Nagyon okos. - Oui!
- Úristen!
Ha megérkezünk, gyermekeim
Az emberek alábecsülik a nosztalgia erejét.
Ha a hasztalan baseball képes érdeklődést kelteni ezzel,
akkor én is felhasználhatom a tanya érdekében a rokonokon.
A nosztalgia az emberiség legnagyobb gyengesége.
Rögtön a nyak után.
Elfelejtettem ezt a szokást.
Ha egy férfi udvarolni kíván egy nőnek,
akkor varjúcsőrt hajíthat elé.
Ha a nő érdeklődik és elfogadja az udvarlást,
össze kell taposnia a csőrt.
Figyelj...
sajnálom, hogy meghúztalak!
Én nem.
Én igen.
Az volt a mélypont.
Kevin, képes vagy rá!
Nem tudhatod.
Kevin, tereljük el a figyelmed!
Szereted a Skyfallt, igaz? Imádtad a filmet, nem?
James Bond kém volt.
Igen, jó kém volt.
Ja, ő volt a legjobb.
James Bond imádná ezt a muffint.
Tudjátok, remek volt látni titeket.
Minden jót!
Egy 12 lépcsős programban vagyok benne.
A nulladik lépésnél tartok,
a kib*** sok szórakozásnál.
Hat órát töltöttem azzal,
hogy leszedjem a mázt,
és különböző legális vagy illegális drogokat rakjak bele,
egy kis hashajtót,
egy kis székrekesztőt...
Senki sem fogja megúszni,
ha kirúg engem!
Srácok, büszke vagyok magunkra!
Helyesen cselekedtünk. Hé!
- Mi az? - Várj!
Már elment. Ez csak egy muffin.
Nem, itt az elvekről van szó!
Úristen!
Annyira megbocsátok neki!
- Félrenyelt? - Kevin?
Ez fantasztikus volt!
Veszélyes előttük kivenni a tojásokat?
Nagyon. Félre kell ugranod, mert ezek gyilkos csirkék.
Azért kérdeztem, mert nem tudtam.
Ami nem baj, és tanultál is valamit, de elég hülye kérdés volt.
Jár egy kis viccelődés.
Ezeket megesszük ma?
Ha szeretnéd.
Az egy guillotine?
Ez? Nem.
De az menő lenne. Ez a fejéshez kell.
Az egy tehén?
Ezt tényleg megkérdezted?
Most mit csinálsz?
Gyere ide!
Gyere csak!
Fogd meg a tőgyét! Ülj le!
Na hajrá! Fentről lefelé húzd!
Erősen húzd, nyomd ki belőle a tejet!
Jól van, jól megy?
Nem tudom.
Meleg a tőgy? Csomós a tej?
- Ezeket nem értem. - Béna vagy ebben, engedj oda!
Apád semmit sem tanított?
Nem ismerem őt.
Jó reggelt, Erin!
Szia!
Helló, mindenki!
Meg fogom enni a muffinomat.
Átgondoltam, beszéltem Jimmel, a tesómmal,
és amíg Todd Packer nem tudja meg, szerintem belefér.
Nem érdekel, mit csinálsz, csak légyszi, ne zajongj!
Phyllis!
Volt valami a muffinokban.
Ne!
Hasmenésed volt, vagy betéptél?
Volt, akinek mindkettő.
Úristen, jól vagytok?
Este előszedtem a régi babáim,
és a földön ülve játszottam velük.
Aztán rendeltem tíz játékbaba-szerkót.
Több ezer dollárba kerültek.
Így is szerencsés vagy, Phyllis.
Nekem a vécé jutott.
Nekem is.
Én karácsonyi dalokat énekeltem márciusban,
és közben megtrágyáztam pár bokrot.
Volt már jobb estém.
Volt már rosszabb is.
Te mit csináltál?
A tegnap este, úristen...
Nem is tudom. Igazából semmit.
- Kevin? - Miért engem kérdezel?
Nem tudom, csak... Nem tudom.
Nem.
Egek, elég nehéz felidézni!
Sima estém volt.
Az enyém is ugyanilyen volt.
- Aha. - Jól van.
Mármint, normális.
Igen, nem is láttalak tegnap.
Igen, én sem téged.
Nincs nála alávalóbb ember!
- De Kevin... - Tudom, Pam, tudom.
Értem, mit jelent.
Ne!
Szóval ennyi. Csak ki szeretnék békülni.
Ez rendes dolog, ember, sok bátorság kell ehhez.
Kakaós!
- Te se haragudj! - Nem gond.
Túl vagyok rajta.
Ez nem egy 3,5 hektáros, gazos tanya!
Ez egy szörnyeteg!
Akárki is fogja ezt vezetni, pokoli feladat lesz.
- Nem én! - Nem én!
Én fogom.
A fiad ilyen marad, ha nem tölt időt a tanyán.
Jól van, oké.