Hold heisen!
Nye briller.
For en latterlig fin klovn du er!
Dette er Schrute-familiens sørgeklær. Tante Shirley er død.
Så leit. Sto dere hverandre nær?
Jeg kunne sagt hun oppdro meg, men jeg oppdro meg selv.
Men hun var nærmest en mor for meg.
Moren min var kald og fjern, nærmest en tante for meg.
-Kondolerer. -Spar deg.
-Hva er det i de to bøttene? -Jeg ber dere enten i begravelsen
ved å knipse rød, fruktbar jord i ansiktet på dere,
eller jeg ber dere holde respektfull avstand i sørgetiden,
med svart, lett syrlig jord.
-Hvilken farge er den? -Ser ganske svart ut.
Syrlig, ja.
Takk og pris.
-Hva behager? -Jeg stiller selvsagt, om du vil.
-Men jeg har en treningstime... -Det er ikke...
Jeg fikk rød jord. Ingen andre fikk rød jord.
Jeg skulle holdt kjeft. Jeg har jo bare kjent Dwight i 12 år.
12 år. Dæven, som tiden flyr.
Hun er helt sikkert på et bedre sted.
Det håper jeg virkelig.
-Hold an. Du kan ikke lage en jordball. -Jeg savner henne sånn.
Skjønner du?
Zeke er her.
Hei, Dwight. Mose, muttern hilser.
Hils til muttern.
-Skal du dit? -Er det gjenferd der?
Sett deg i sidevogna. Sett deg i sidevogna!
-Hva gjør du her? -Du ba meg. Rød jord i ansiktet.
Å ja.
-Hvem er det? -Jeb, broren min.
Har du en bror?
Fant ikke bedre sted å parkere.
Se hva jeg gjorde.
Vil du nedi?
-Å nei! -Hei, månefjes.
Hyggelig å se de blanke, små kineserøynene dine.
-Hvem er det? -Trøbbel.
-Hva gjør du her, Todd? -La oss gå rett på sak:
Todd Packer. Jeg er i rehabilitering, jobber meg gjennom trinnene.
Jeg er på trinn 8 i Anonyme Alkoholikere og trinn 9 i Anonyme Narkomane.
Jeg er her for å gjøre ting godt igjen. Jeg har vært ufordragelig i mange år.
Dere må ikke ta imot unnskyldningen, men jeg blir glad om dere gjør det.
-Vi tar imot den. -Nei, hold an!
Jeg må gjøre dette på en bestemt måte. Jeg må vise til eksempler på ting.
Hvor skal jeg begynne...
Pam-Pam og puppeluppene hennes.
Jeg har sagt mye frekt om dem, men de er nydelige.
Det var vel derfor jeg kommenterte dem.
Pam, beklager at jeg objektiviserte deg og personifiserte brystene dine.
Unnskyld, dere to!
Huff da. Deg har jeg ikke vært grei mot.
Jeg er lei for det jeg sa om størrelsen din.
Rett til deg, bak din rygg og i form av tegninger.
Det gjelder alle dere korpulente. Stanley, Kevin.
-Denne gutten også om noen år. -Unnskyldningene dine er fornærmelser.
Hvorfor kan jeg ikke bare være grei? Jeg liker dere virkelig. Jeg gjør det.
Unnskyldningen er bare ene delen her. Jeg skal gjøre ting godt igjen også.
Derfor dro jeg til Steamtown kjøpesenter og kjøpte cupcakes til dere.
-På et sted som heter Nipples. -Det heter vel Nibbles.
Man ser det man ønsker å se...
Vær så god.
Dere, før vi tar imot cupcakes fra ham,
bør vi ta en prat på møterommet. Ikke spis de kakene.
Vi er samlet i dag for å jordfeste denne kvinnen.
Mennesket fødes av kvinne og lever et omskiftelig liv.
-Elendig jord. Ikke noe kan vokse her. -Samme, det. Det er en kirkegård.
-Jeg sier bare det er dårlig jord. -Vi planter ikke annet enn lik her.
-Like greit, for de vil ikke vokse. -Heldigvis, for vi vil ikke ha zombier.
Enig. Men slapp av, det får vi ikke.
Vil familien si noe?
Du hadde svart hår, og så grått hår.
Du var tante til søskenbarna mine. Det meste av livet var du 1,63 høy.
Mot slutten var du 1,55.
Deskriptive folk.
-Jeg ser dere begynte uten meg. -Du var sen, så hva skulle jeg gjøre?
-Hei, Fannie. -Hvem er det?
-Søsteren til Dwight. -Har Dwight en søster?
Hun er vakker.
Hallo, småen. Har ikke sett deg på noen år.
Hva er dette? Herregud...
-Henry. -Dwight.
Så Esther er tilbake i byen.
-Hei, Dwight. -Hei, Esther. Fint av deg å komme.
Det var på veien. Vi skal til byen etterpå. Jeg trenger garn.
Kan to kyllingnakker knekkes i ett slag, trenger en ikke bruke to.
Vi er i en begravelse.
Har noen nevnt høyden hennes?
Størrelsen på gården?
Shirley, med 6400 mål har du den største gården i området.
Den grenser til seks andre gårder, blant dem min.
Og gården til Dwight, nevøen din.
Greit.
La oss få det gjort.
-Vil du ha den ære? -Jeg tror ikke vi trenger å gjøre dette.
Schrute-familien trenger ingen doktor til å si hvem som lever eller er død.
Men ved et uhell begravde vi noen som sov tungt en gang.
Da gravrøvere oppdaget kloremerker på innsiden av noen kister,
begynte vi å sørge for at våre døde virkelig var døde. Av ren godhet.
Det holder for meg!
Vi bør ikke spise Packers cupcakes.
Enig. Selv om det bakeriet lager kakene veldig tykke, og likevel luftige.
Han får ikke kjøpe tilgivelse med kaker. Han var fæl mot oss, og er det ennå.
Hva koster en cupcake? 2,50? Er det prisen på verdigheten vår?
3,75 dollar per kake. 3,67 om du kjøper et dusin.
Jeg glemmer aldri et tall. Navn går inn ene øret og ut det andre.
Jeg er håpløs med steder og ansikter. Men tall?
Der har jeg en nådegave. Det er vel derfor jeg er regnskapsfører.
-Jeg har ikke hilst på deg. Clark. -Jeg er Todd.
-Beklager at jeg kalte deg en feit valp. -Du sa ikke det.
Å nei? Nå ber jeg om unnskyldning for ting jeg tenker også.
Jeg føler på meg at du virkelig vil like denne.
Kanskje vi skal spise kakene. Har vi ikke gjort nok mot Packer?
Vi lurte ham til å dra til Florida. Og du ga ham sparken.
Ja, av politiske grunner. Han gjorde ikke noe galt.
-Hva om kakene var fra Supermart? -Er det bakeri der lenger?
Ja, det er fælt. Og blir verre for hver dag.
-Så dette handler bare om kakene. -Ja, det handler bare om kakene.
Er vi enige da? Ingen rører de kakene?
-Greit. -Packer kan dra til helvete.
Takk for at dere kom i begravelsen min.
Jeg ser inn i livets store solnedgang og undres hvor det gikk galt.
Dere har alle skuffet meg stort.
Fannie er enslig mor i storbyen.
-Takk. -Jeb er narkolanger.
Etter det militære kjøpte jeg en liten markfarm av en californier.
Men det viste seg at de dyrker en egen form for gress der.
Så nå driver jeg i... smertelindringsbransjen.
Eller røyking av smertelindring.
For ille at Jeb er marihuanadyrker. Han kunne dyrket hva som helst annet.
Han snakket om å dyrke en peanøtt- druehybrid. Plante og smørbrød.
Vi kan ikke la familiegården gå dukken.
Så her er betingelsene mine.
Dwight, Fannie, Jeb, hvis dere kommer hjem igjen,
skal dere få gården min. Så vær så god.
Er hun gal?
-Nei, nei. -Kom til deg selv, Dwight.
Vi gjør det. La oss drive tante Shirleys gård. Jeg er med.
Jeg flytter ikke tilbake. Er du gal? Jeg vil ikke fornærme deg.
Jeg vet at du liker deg her. Men gårdslivet er ikke
særlig sofistikert, slik Cammy og jeg vil ha det.
Og mennene her...
Det er nesten som om de er uvitende med vilje.
Takk for at du spør. Jeg har faktisk skrevet en del dikt. Det er sprøtt.
Jeg ble nylig utgitt. Og det er helt...
Kanskje jeg har et. Jo, her er et fra Hartford Women's Lit Quarterly.com
"Villet uvitenhet" av Fannie Schrute.
Ja, folk her er litt sånn...
Som promp. Skjønner? Promp!
La oss bli her et par kvelder og tenke over tante Shirleys tilbud.
-Et par kvelder kan ikke skade. -Jo, det kan skade.
Du skal si ja på 1. 5 - 4 - 3 - 2... Klar til å si ja! 1!
-Ja! -Absolutt!
Det var ikke lett å vokse opp med Dwight og Mose.
Dwight var den kule, selvsagt. Og Mose var den visjonære.
Da måtte jo jeg være komikeren.
Det der funker ikke på meg.
Veldig morsomt.
Bevares...
Folk undervurderer styrken i nostalgi.
Kan nostalgi få folk til å bry seg om idiotisk baseball,
kan jeg bruke det til å få søskenbarna mine til å bry seg om gården.
Nostalgi er en av menneskets store svakheter, kun overgått av frekkhet.
Jeg glemte skikken om at når en mann gjør kur til en kvinne,
kan han kaste kråkenebb på henne.
Hvis hun vil bli gjort kur til, må hun knuse nebbene.
Jeg vil be om unnskyldning for at jeg pulte deg.
-Jeg beklager det ikke. -Jeg gjør. Det var et lavmål for meg.
-Kevin, du klarer det. -Det vet du ikke.
Kevin, tenk på noe annet. Du likte filmen "Skyfall", ikke sant?
-James Bond var spion. -En dyktig spion.
Den beste.
James Bond ville likt en sånn cupcake.
Det var godt å se dere igjen.
Ha det bra.
Jeg er i et 12-trinnsprogram, men jeg er på trinn null.
Som går ut på å ha det j... gøy.
Jeg brukte seks timer
på å fjerne kaketoppene og fylle kakene
med forskjellig dop, lovlig og ulovlig.
Og avføringsmiddel, forstoppelsesmiddel.
Du gir ikke Pac-Man sparken og slipper ustraffet fra det.
Jeg er stolt av oss. Jeg tror vi gjorde det rette.
-Vent! -Han har gått. Det er bare cupcake nå.
-Nei, det handler om prinsippet! -Herregud...
Gjett om jeg tilgir ham!
-Kveles han? -Kevin?
Det var fantastisk.
-Er det farlig å ta eggene fra dem? -Ja, pass deg, de er morderhøner.
-Jeg spurte fordi jeg ikke visste. -Det er bra. Og så lærte du noe.
Men spørsmålet var litt dumt, så da må du finne deg i litt mobbing.
-Skal vi spise disse i dag? -Om du vil.
-Er det en giljotin? -Nei. Men det ville vært kult.
Den er til melking.
-Er det ei ku? -Spurte du om dette er ei ku?
Hva gjør du nå?
Kom hit.
Ta en spene i hver hånd. Sett deg.
Sånn, ja. Klem fra øverst til nederst. Dra hardt. Bruk kraft. Press ut melk.
-Får du det til? -Jeg vet ikke.
Er juret varmt? Er melka klumpete?
-Jeg vet ikke noe av det. -Du suger til det. Gi meg spenene.
-Har ikke faren din lært deg noen ting? -Jeg har aldri truffet ham.
-God morgen, Erin. -Hei.
Folkens, jeg har bestemt meg for å spise min cupcake.
Jeg snakket med Jim og med søsteren min i går, og jeg tror at
-når Packer ikke vet det, er det greit. -Gjør hva du vil, bare ikke bråk sånn.
-Packer mekket kakene. -Nei!
-Fikk du diaré, eller ble du stein? -Noen fikk begge deler.
Er alt bra med dere?
I går kveld tok jeg fram dokkene mine og lekte med dem på stuegulvet.
Så bestilte jeg ti American Girl-antrekk på nettet. Til tusener av dollar.
Du var heldig. Jeg havnet på potta.
-Jeg også. -Jeg gikk ut og sang julesanger. I mars.
Og gjødslet noen busker på veien. Ikke min beste kveld.
-Men heller ikke min verste kveld. -Hva gjorde du, Andy?
I går kveld? Jeg vet ikke.
-Ikke noe særlig, vel. Kevin? -Hvorfor spør du meg?
Jeg... Jeg vet ikke.
Faktisk, så... Det er vanskelig å huske.
-En ganske vanlig kveld. -Akkurat sånn var min kveld også.
Helt normal.
-Jeg så slett ikke deg i går kveld. -Jeg så ikke deg heller.
Han er et fryktelig menneske!
-Men Kevin, det... -Jeg vet det.
Jeg vet det.
Nei.
Sånn er det. Jeg vil bare gjøre ting godt igjen.
Storsinnet av deg, mann. Sånt krever mot.
Red Velvet. Jeg bør også be om unnskyldning.
Det er greit. Jeg er over det.
Dette er ingen liten markfarm. Dette er et beist.
De som skal drive den, får litt av en jobb.
Ikke vi.
Vi.
Den gutten må tilbringe tid på gård, ellers blir han sånn.