LA BIROU
Am câteva zile libere de la serviciu... de la celălalt serviciu
pentru că... aveam nevoie.
- E minunat. - E minunat.
Telefonul sună încontinuu. Colegii din Philly și-au ieșit din minți.
Dar nu asta contează... ci asta.
E singurul lucru care contează... Ne-am bucurat de câteva zile superbe.
- Și dimineața asta a fost superbă. - Scumpa mea!
Salut!
Care cravată dă impresia că îmi plac canapelele?
Agentul meu m-a băgat într-o reclamă la mobilier.
- Clar cea albastră. - Clar, nu-i așa?
Deci, Mare Ton, ai revenit la birou?
Deocamdată, da. Mă simțeam foarte presat...
Ton presat. Conservă de ton. Continuă.
A durat ceva vreme, dar mi-am dat seama că nu pot da randament 100%
la două lucruri deodată, înțelegi?
Nu mai spune. Eu încerc să fiu și actor, și director al filialei ăsteia.
De multe ori nici nu știu dacă port machiajul de scenă sau de muncă.
Nu le poți avea pe toate,
deci să vezi ce te face mai fericit.
Dă tot ce poți pentru ce e mai important. Asta e noua mea deviză.
- Ești bine? - Nu sunt deloc bine.
- Autoritățile mi-au luat pisicile. - Pe toate?
Doi saci.
Se pare că la complexul de apartamente există reguli care stabilesc
câte animale poți ține într-un studio.
Și au venit să le ia cât eu îl luam pe Phillip de la grădiniță.
Au intrat la mine în casă.
- Sună groaznic, Angela. Îmi pare rău. - C** de sub mine i-a chemat!
E o scorpie cretină. Știi despre ce gen de femeie vorbesc.
N-am întâlnit niciodată o astfel de femeie.
Le-au luat pe toate... Nu mai am pe nimeni.
Fără pisici, sunt complet singură.
- Îl ai pe băiețelul tău. - Presupun că ai dreptate.
Atenție, toată lumea. Mă ascultați?
În acest birou există patru noi arme mortale.
- Explozia, comoția, proiectilul și... - Bomba.
„Bomba”? Nu. În niciun caz Ghiuleaua de foc!
Azi-dimineață, după lupte cu cei mai puternici adolescenți din oraș,
am câștigat centura de neagră în artele marțiale Goju-Ryu.
A trebuit să-mi găsesc un alt dojo după despărțirea de Sensei Ira.
Noul meu sensei, Sensei Billy,
a fost de părere că eram pregătit pentru test.
Dar se pare că Sensei Ira era un escroc.
Sensei Billy spune că majoritatea elevilor
nu cheltuie 150.000 de dolari în 20 de ani ca să obțină centura neagră.
Vă invit la ceremonia centurii negre care va avea loc aici la prânz.
Prânzul nu este inclus.
Ghiuleaua de foc!
- Așa se face. - A fost bine. Mă simt în siguranță.
Bună, Erin! Andy e aici?
Dacă Andy e aici? Scuză-mă, am crezut că ai spus „Este indian?”.
Și mă gândeam ce să fie indian.
Oare mâncarea indiană e bună? Oare bijuteriile indiene sunt frumoase?
Perucile cu păr indian sunt scumpe? Răspunsul e da la toate trei.
În ultimul timp, mi-a fost greu să rețin programul lui Andy.
Programul său de audiții pentru filme e haotic.
Da. Iată-l pe Andy. Este aici. Sunt o recepționeră bună. Știu unde e.
- David Walrus, în habitatul său natural. - Salut, Andy!
- Putem vorbi în biroul tău? - Sigur.
Nu va fi o conversație ușor de purtat. I-am spus lui Andy că se joacă cu focul
când a fugit în Caraibe și a rămas acolo trei luni.
Săptămâna trecută a folosit banii companiei ca să cumpere o imprimantă.
A spus că este „cea mai bună imprimantă pentru portrete”.
Și ieri mi-a cerut să-i plătesc operația de mărire a pomeților.
A pretins că va ridica moralul angajaților.
E un angajat bun, dar totul are o limită,
dacă te joci cu focul, până la urmă te arzi.
Și ești concediat.
- Andy... - Suficient.
David, documentarul ăsta va apărea peste două săptămâni
și e șansa mea să-mi îndeplinesc visul.
Dar...
Fiecare minut petrecut aici e un minut în care nu filmez audiții
pentru emisiuni de întâlnire, de gătit sau de cântat.
Am o șansă mare. Și nu m-aș putea ierta niciodată
dacă i-aș da cu piciorul ca să lucrez la compania asta amărâtă. Fără supărare.
Deci ai dat prea multă importanță locului tău de muncă?
La ultima ședință foto,
mă gândeam atât de mult la ce se întâmplă la birou,
încât am părut țicnit. Și trebuia să fiu haios.
Deci vrei să pleci de la Dunder Mifflin ca să fii actor?
Nu. Nu văd de ce ar trebui să mă limitez la actorie.
Vreau să devin faimos pe orice cale.
Poate cântând. Poate dansând. Nu știu...
Dar trebuie să fac asta pentru mine și pentru viitorii mei fani.
N-aș vrea să împiedic un om din a-și îndeplini visurile.
Și se pare că ești chiar talentat.
Mulțumesc, David!
Te pot convinge cumva să nu demisionezi?
Nu, sunt hotărât. Îmi pare rău.
Mult noroc, atunci!
- Mulțumesc! N-am nevoie de noroc. - Bine.
Situația s-a rezolvat de la sine.
Cred că oricine poate ajunge faimos.
Poștașul meu, omul de serviciu de aici... Dar Andy?
În niciun caz. Nu are pic de carismă.
Clark.
M-am întors la birou. Mă întrebam dacă ai putea să îmi dai înapoi biroul.
Da.
De fapt, am muncit destul de mult de aici în fiecare zi.
Și cred că mi-am câștigat dreptul de a sta aici.
L-ai câștigat. Dar n-ai vrea să mă lași să stau lângă soția mea?
- Ea e motivul pentru care stau aici. - Eu stau aici ca să vând hârtie.
I-a zis-o.
Jim, tocmai am fost promovat agent de vânzări junior.
Și Wallace e la birou azi. Nu vreau să creadă
că sunt un biet reprezentant de vânzări care stă în anexă.
Înțelegi la ce mă refer, nu?
Nu mai e nevoie ca Wallace să te vadă la birou, nu?
Doar nu mai vrei încă un loc de muncă aici, corect?
- E în regulă. Poți să te duci în anexă. - Poftim?
Voi trece pe la tine.
Bine.
Mă duc în anexă, atunci. Voi sta la biroul tău, dacă nu te deranjează.
Nu mă deranjează. Distracție plăcută. Ai grijă!
Te poți pierde foarte ușor în ochii frumoși și goi ai lui Pete.
Fiți atenți, am vești pentru voi.
Tocmai am vorbit cu David Wallace.
Și voi pleca de la Dunder Mifflin, pentru totdeauna.
Nu pot spune că nu ne așteptam, dar e trist când cineva e concediat.
- Ne pare rău, Andy... - Andy nu a fost concediat.
N-am fost dat afară. Ce tot spuneți acolo?
Dau pe afară de fericire. Da.
Oameni buni, demisionez ca să încerc să devin faimos.
Andy.
Așa că ne vedem pe covorul roșu.
Așa merge cu oamenii faimoși.
Andy cântă frumos
și dansează bine. E un orator iscusit.
Dar chiar nu e un om pe care să vrei să-l privești.
Îți place să fim colegi? Probabil îți e dor de Clark.
Puțin.
- Înțeleg... - Nu e nicio problemă.
- Înțeleg. - Nu face nimic.
Sunt convins că și noi ne vom înțelege.
Da, normal. Țineți cu Phillies, nu-i așa?
Nu vă uitați la baseball. Tot uit asta.
Cred că te cam grăbești.
Am 38 de ani, Darryl. Cât să mai aștept?
Industria showbizului e nemiloasă. Chiar dacă reușești să te angajezi,
n-o să fii menajat deloc. Și tu trebuie neapărat să fii menajat.
Înțeleg. Bărbații sunt complicați.
Nu ne mărturisim sentimentele unul altuia. Așa fac gagicile.
Deci, ca bărbat, în loc să zici: „Andy, te iubesc.
Te rog, nu pleca.”, vei spune:
„Faci cea mai mare greșeală din viața ta. Nu ești talentat.” Ei bine...
Și eu simt la fel, Darryl.
Și mie îmi va fi dor de tine.
Andy e din generația care crede că trebuie să ajungă faimoasă.
Ce s-a ales de generația care știa să tacă, să muncească
și să moară de atac de cord în liniște?
Oare ar putea Andy să ajungă faimos?
Nu știu. Dar știți cine mi se pare haios?
Un păsăroi din parc care nu zboară cum trebuie.
Aș plăti să-l văd. Dar nu e nevoie de asta fiindcă e gratis să stai în parc.
Acum voi efectua schimbarea ceremonială a centurilor.
Acum va efectua schimbarea ceremonială a centurilor.
Camera e mică. Cred că m-a auzit toată lumea.
Ia-mi centura, Maestre! Trupul meu îți aparține pe deplin.
Înțeleg. Pe mine doar centura mă interesează.
- Trage-mi-o de pe șolduri! - Stai...
Fă un pas în spate.
Nu pot să fac asta dacă tot dai din șolduri.
Cred că va trebui să o tai.
Acum va efectua tăierea ceremonială a centurii.
Dwight face karate de ani de zile.
Când eram împreună, îl ajutam la antrenamente.
Mă punea într-un marsupiu pentru bebeluși grași
și făcea fandări de-a lungul fermei.
Simțeam că zbor.
Perfect.
- Felicitări. Bravo! - Am reușit.
- Te iubesc! - Bine. Mulțumesc!
Acum voi face kata.
- Te uiți, da? - Da.
- Sensei, nu te uiți la mine. - Mă uit. Continuă!
- Te uiți? - Mă uit.
Uită-te acum, da?
Sensei, vii des la locurile de muncă ale elevilor tăi?
Spune-mi Billy, te rog. Răspunsul e nu, dar Dwight a insistat.
A vrut să primească centura neagră în locul cel mai drag lui.
Așa a spus?
- E un tip ciudat, nu-i așa? - Da.
E și enervant.
Dar trebuie să recunosc,
este unul dintre cei mai tenace și hotărâți oameni pe care i-am cunoscut.
Sunt foarte mândră de tine, ursulețule.
Chiar am crezut că am pierdut-o. Și nimic nu e mai important decât ea.
Jim, mulți dintre cunoscuții mei nu și-ar reprograma nici măcar
meciul de golf ca să-și pună căsnicia pe picioare, darămite cariera.
Nu cred că Jim s-a întors doar ca să „petreacă timp cu Pam”.
Nu pot să cred că ai spus asta.
Nu o cunoști pe Pam. E o femeie minunată.
Fii atent, uită de biroul meu.
A pus ochii pe biroul directorului. Eu credeam că tu-l vrei.
Îl voiam. Dar am făcut prea multe greșeli. Nu mai pot ajunge director acum.
Dar cred că Jim ar fi un director bun.
Mi-ar plăcea să ajungă director.
Te-am chemat în birou pentru că Andy a demisionat.
- Din nou. - Din nou.
Și am nevoie de un nou director.
Ținând cont de cum s-a descurcat anul ăsta, mă gândeam la Dwight.
Oi fi înnebunit?
Chiar deloc... Dwight e alegerea perfectă.
Ești sigur?
Va trebui să investești mai mult pentru asigurarea răspunderii,
dar dacă e cineva mai pasionat de hârtie ca Dwight,
clar n-aș vrea să-l întâlnesc.
Andy, am vrea să discutăm cu tine.
Acum ori niciodată.
Avem o întrebare pentru tine și apoi lăsăm decizia la latitudinea ta.
Știi, dacă demisionezi de la locul tău stabil de muncă și încerci să te lansezi
în showbiz la aproape 40 de ani, fără să ai economii
sau relații în industria respectivă, care poate fi competitivă...
Da. Care e întrebarea?
Întrebarea este...
Pare o prostie.
E mai bine decât să stau aici și să nu dau tot ce pot, nu-i așa?
Bineînțeles.
Dar dacă ai rămâne aici
și ai da tot ce poți?
- Da. - Dacă te-ai dedica cu totul?
Ai putea deveni cel mai bun director din istoria filialei ăsteia
și ai obține faima mult dorită.
Nu, planul meu e mai bun.
Andy, planul tău e foarte prost. N-o să te angajeze nimeni.
Ai prea multă personalitate ca să joci roluri principale
și nu ești suficient de gras ca să joci roluri secundare.
Poftim?
Nu cred că poate avea succes ca actor.
Dar nu poate avea succes ca angajat într-un birou,
deci ce mai contează?
Te mai ocupi de furnituri?
- Da. - Serios?
Se pare că am o urgență, dacă apuc de capătul greșit al bilețelelor
- ... se întâmplă asta. - Înțeleg...
- Dacă m-ai putea ajuta... - Ți-aș putea da unele pentru începători.
- Orice... Mulțumesc! - Bine.
Uite aici.
Dacă tot am venit,
ai cumva un pachețel de sare, trei piuneze și niște aspirină?
- Le ai pe toate acolo. - Uite aici.
Ești pregătită de orice.
Aspirină.
Ca să scapi de o migrenă, stai pe ceva ascuțit.
Orice sensei îți va spune asta.
Felicitări pentru centura neagră!
Bravo!
Mulțumesc!
Am văzut că vorbeai cu Wallace.
Te face pe tine director?
Nu.
- Dar se gândea să ți-l dea ție. - Ei da!
Am ratat șansa aia.
N-aș băga mâna-n foc.
- Salut! - Salut!
Ai o zi importantă.
- Ba tu. - Mulțumesc.
- Faină centură. - Da.
Nu știu nimic despre karate, dar am rupt câteva plăci la viața mea.
Plăci de surf la piscina familiei din Redding. Eram obez când eram mic.
N-am mai vorbit despre asta la birou,
dar, dacă tot plec, nu mai am nimic de pierdut.
E minunat că îți întinzi aripile și îți urmezi visul.
Mulțumesc! Apreciez asta.
Toată lumea mi-a spus că nu voi reuși.
Nu cred că vei reuși. Nu mulți reușesc să ajungă faimoși.
Ai suficiente economii pentru câțiva ani
în care să încerci să-ți îndeplinești visul, nu?
Nu, tocmai am solicitat un împrumut.
Andy, n-am nimic de câștigat dacă rămâi,
dimpotrivă, am de pierdut.
Dar te implor, te cunosc de mult, te-am văzut pe scenă.
Pentru Dumnezeu, nu demisiona!
Nimic nu e imposibil dacă încerci. Alexandru cel Mare, dacă ar fi londonez.
Nu te pricepi.
Voi reuși.
Toți invitații la emisiunea lui Conan au povestit că a fost greu inițial.
Toți.
Erin...
Erin cea sinceră nu poate spune minciuni.
Am făcut sex. Nu poți uita niciodată de asta.
Ai dreptate.
Vrei să mă întrebi ceva sau...
Spune-mi sincer, crezi că fac o mare greșeală
demisionând ca să devin actor?
Sincer? Da.
Faci o greșeală uriașă.
Andy, sincer, cred că ai putea ajunge pe străzi
sau chiar să mori de foame.
Mulțumesc!
Poți să rămâi ca agent de vânzări, Andy.
Mulțumesc!
Dwight, ai un moment?
VA URMA