Jag tar ledigt från jobbet, från mitt andra jobb, eftersom vi behövde det.
-Det är toppenbra. -Toppenbra.
Det bara ringer. Grabbarna i Philadelphia är tokiga.
Det spelar ingen roll. Men det gör
det här. Det är det enda som gör det.
Vi har haft några fina dagar ihop.
-En fin morgon med. -Beesly, för tusan!
Du! Vilken slips får mig att se ut som nån som gillar soffor?
-Jag ska provspela för möbelreklam. -Helt klart den blå.
Ja, visst är det så? Hur är det att
vara tillbaka i ankdammen, Tonfisken?
Det funkar. Jag började känna mig tillplattad.
Tillplattad tonfisk, carpaccio. Fortsätt.
Det tog tid, men jag såg att jag inte kan satsa helhjärtat på två saker.
Jo, minst sagt. Jag har försökt att både skådespela och chefa här.
Ibland vet jag inte om jag är scensminkad eller jobbsminkad.
Man kan inte få allt, så man får inse vilket som gör en mest lycklig.
Satsa fullt ut på det som är viktigast.
-Hur är det med dig? -Det inte alls bra med mig.
-Kommunen tog mina katter. -Allihop?
Två säckar av dem.
Det finns visst regler om hur
många katter man får ha i en etta.
Medan jag var och hämtade
Philip på dagis, så kom de...
-De gick in i mitt hem... -Vad hemskt. Jag beklagar.
Det är --- på våningen under! Hon är en spänd, dömande satmara.
-Ni vet typen. -Jag har aldrig träffat nån sån.
De är borta! Och jag har ingen kvar.
Utan mina katter är jag fullständigt och helt och hållet ensam.
-Du har ju din son. -Jo, det har jag väl.
Lystring, allesammans! Vi har
fyra nya dödliga vapen på kontoret.
Pangaren, Mosaren, Smällaren och...
-Dunkaren. -Nej, var fick du det ifrån?
Eldbollen!
Efter strid med några av stans bästa tonåringar fick jag svart bälte
i stridskonsten goju ryu.
Jag fick hitta en ny dojo då sensei Ira och jag skildes åt.
Min nye sensei, sensei Billy, tyckte att jag kunde ta testet.
Sensei Ira var visst lite av en lurendrejare.
Enligt Billy lägger man inte 150 000
dollar på 20 år för ett svart bälte.
Jag vill bjuda in er alla till
min bältesceremoni här vid lunchtid.
Jag står inte för lunch.
Eldbollen!
-Det är så man gör. -Inte illa. Jag känner mig trygg.
Hej, Erin. Är Andy inne?
Jaså, "Är Andy inne?"! Jag tyckte du sa "Är indisk?".
Och jag bara: "Är indisk vad då?"
"Är indisk mat god? Är indiska smycken snygga?"
"Är indiskt hår dyrt i peruker?" Svaret är ja på alla tre.
Jag har haft svårt med kollen på Andys kalender.
Han provspelar till massor med studentfilmer.
Ja, där är Andy! Jag är en bra receptionist och vet att han är här.
David Walross i sin naturliga miljö.
Hej, Andy. Kan vi prata på ditt kontor?
Det här är inget enkelt samtal.
Andy var ute på tunn is redan när han drog till Västindien i tre månader.
Nu har han lagt firmans pengar på en dyr fotoskrivare.
Som han säger "Den modell som ger bra pr-foton".
Igår bad han mig stå för kindimplantat för att höja stämningen på kontoret.
Han är en bra kille, men efter ett tag...
...så blir isen för tunn, och så går
man igenom. Då får man sparken.
-Andy... -Låt mig stoppa dig där.
Dokumentären sänds om två veckor.
Min chans att satsa på min dröm.
Varenda minut jag är här
är tid som jag inte lägger på att söka till nån sorts dokusåpa.
Jag har en chans här och jag kommer aldrig att förlåta mig själv
om jag sumpar allt för ett dumt pappersfirmajobb. Ta inte illa upp.
Så jobbet har tagit ditt fokus?
Sist jag tog pr-bilder hade jag så mycket jobbtankar
att jag såg manisk ut, när det var tokrolig som var målet.
Vill du lämna Dunder Mifflin för att skådespela?
Nej, faktiskt inte. Jag vill inte
begränsa mig till skådespeleri.
Jag söker all möjlig berömmelse.
Kanske inom sång eller dans.
Jag måste göra det här för mig själv och mina framtida fans.
Jag kan inte stå i vägen för en dröm.
Och du verkar ha begåvning.
-Tack, David. -Jag kan väl inte ändra ditt beslut?
Nej, jag har bestämt mig. Beklagar.
-Ja, lycka till, då. -Tack. Det behövs inte.
Okej...
Ja, det funkade ju bra.
Jag tror att vem som helst kan bli stjärna. Min brevbärare. Vår städare.
Men, Andy? Nej. Absolut inte. Total avsaknad av karisma.
Just det, ja. Clark, jag är ju faktiskt här idag.
-Så jag tänkte ta mitt skrivbord. -Just det, men...
Jag har faktiskt jobbat rätt hårt här dagligen, så...
-Jag har väl förtjänat det? -Det har du verkligen.
Men jag kanske kan få vara med min fru?
-Det är därför jag är här. -Jag är här för att sälja papper.
-Där fick du. -Oj.
Jag har precis blivit försäljare, och Wallace är här idag.
Jag vill inte att han ser mig som en kundtjänstkille från annexet.
Det hajar du väl? Du behöver ju inte få snacka med Wallace.
Ska du snacka dig till ett andra andrajobb?
Det är okej. Sitt i annexet, du. Jag kommer och besöker dig.
Okej. Då beger jag mig till annexet.
-Jag sitter vid ditt skrivbord. -Javisst. Ha det så kul.
Men var försiktig. Det är lätt att förlora sig i Petes döda blå ögon.
Allesammans, här kommer lite nyheter.
Jag har snackat med David Wallace och jag ska ta tjänstledigt.
För all framtid.
Inte oväntat, men det är ändå trist när nån får sparken. Vi beklagar.
-Andy fick inte sparken. -Nej. Vad pratar du om?
Jag är inte sparkad, jag är laddad!
Jag slutar för att uppfylla mitt livsmål: att bli känd.
-Åh, Andy... -Så vi ses på röda mattan!
För det är så det går till.
Andy sjunger bra, han är bra på att dansa och att tala offentligt.
Men det är nåt med honom som man inte vill beskåda.
Hur sköter jag mig som din bordsgranne? Du saknar väl Clark?
-Ja, lite grann. -Jaha, oj.
-Nej, det är lugnt. -Jag hajar.
Du och jag hittar säkert vår egen grej.
Helt klart. Heja Phillies, eller hur?
Du ser inte på baseboll... Jag glömmer det.
-Jag tycker att det är lite överilat. -Jag är 38. Hur länge ska jag söla?
Nöjesbranschen är hård. Säg att du osannolikt nog får jobb...
De lär inte dalta med dig. Du behöver
ha ett jobb med massor av daltande.
Jaha, jag hajar.
Mannen är en lustig art.
Vi säger inte vad vi menar till varann.
Så istället för "Andy, jag älskar dig
och vill inte att du slutar"
så säger man nåt som: "Du begår
ett jättemisstag, du saknar talang."
Ja...tack detsamma, Darryl.
Jag kommer att sakna dig med.
Andy tillhör generationen som ska bli kändis.
Vad hände med generationen som
höll käften, jobbade och dog av infarkt?
Kan Andy lyckas som underhållare? Det vet jag inte.
Vet du vem som är jättekul? En fågel i parken som inte flyger ordentligt.
Den skulle jag betala för att se. Men det behövs inte, för parken är gratis.
-Jag utför nu bältbytesceremonin. -Han utför nu bältbytesceremonin!
-Jag tror de hörde mig. -Ta mitt bälte, mästare.
Jag underkastar mig med allt jag har.
Okej, men det är mest bältet jag är ute efter.
Dra ner det över mina höfter.
Ta ett steg tillbaka.
Okej... Jag kan inte göra det om du ska jucka.
Jag tror att jag får klippa av det.
Han utför nu bältavklipparceremonin!
Dwight har övat karate i många år.
När vi var ihop hjälpte jag honom med styrketräningen.
Han spände fast mig på magen i en sele för tjocka barn
och gjorde utfall framåt över hela gården. Det kändes som om jag flög.
-Där har vi det. -Grattis.
Vi gjorde det.
-Jag älskar er. -Okej.
Jag ska nu utföra mina sista kata-rörelser.
-Ni ska väl se på? -Javisst.
-Sensei, ni tittar inte. -Jodå, kör på.
-Ser ni på? -Jag ser på.
Kolla in det här. Okej?
Sensei, brukar ni göra såna här hembesök?
Du kan kalla mig Billy, och nej.
Dwight ville få sitt svarta bälte på stället han älskar mest av allt.
Sa han så?
-Han är en lustig typ. -Jo.
Även irriterande, men...
Han är en av de mest inbitet beslutsamma män jag träffat.
Jag är så stolt över dig, mitt lilla Schrutebär.
Jag höll på att förlora henne, och inget är värt det.
Många jag umgås med skulle inte rucka på golfkalendern för sitt äktenskap
än mindre på sina yrkesmål.
Inte en chans att Jim är tillbaka bara för att "hänga med Pam".
Lägg av! Du känner inte Pam, hon är verkligen suverän.
Jag menar bara att han inte vill åt min stol, utan chefsstolen.
-Du ville väl ha det jobbet? -Jo, det ville jag.
Jag begick för många misstag. Jag kan inte nå dit nu.
Förresten vore Jim en bra chef.
Jag skulle gärna se Jim som chef.
Jag ville prata med dig eftersom Andy slutar.
-Igen. -Igen!
Och jag letar efter en ny chef.
Med tanke på det han gjort under året, så funderar jag på Dwight.
Är jag tokig?
Inte alls. Det borde vara Dwight.
-Är du säker? -Du lär vilja öka på försäkringen.
Men om det finns nån som älskar papper mer än Dwight gör
så vill jag inte träffa den personen.
Andy, vi ville bara prata lite med dig.
-Nu eller aldrig. -Vi hade en fråga om ditt beslut.
Alltså att lämna ett fast jobb för att söka lyckan i nöjesbranschen
vid närmare 40, utan några besparingar
och utan kontakter i en bransch med hård konkurrens.
-Javisst, vad är frågan? -Vår fråga är...
-Det verkar dumt. -Bättre än en halvmesyr här. Eller hur?
Självklart, men...
Varför inte stanna kvar här
och göra...en "helmesyr"?
Verkligen satsa och bli avdelningens bästa chef nånsin.
Och bli känd och odödlig på det viset.
Nä. Min plan är bättre.
Andy, din plan suger, okej?
Ingen kommer att anlita dig, nånsin.
Du är för mycket karaktärstyp för huvudroller
men inte tjock nog för att bli en bra karaktärsskådis.
Nej, jag tror inte han klarar sig som skådis.
Men han klarar sig inte som kontorsanställd heller, så...
Varför inte chansa?
Är du fortfarande ansvarig för kontorsmateriel?
-Ja. -Jag har ett akut lapproblem.
Jag tar tag i fel ände, och så blir det så här.
Så om du kunde hjälpa mig...
-Du kan få nybörjarlappar. -Det lär hjälpa.
-Varsågod. -Medan du håller på...
Salt, tre häftstift och värktabletter vore toppen.
-Oj, det hade du! -Varsågod.
Du är så förberedd.
Tabletter... Mot huvudvärk sitter man
på nåt vasst, enligt varje sensei.
Du, grattis till ditt svarta bälte. Det är verkligen toppen.
Tack.
Du pratade ju med Wallace nyss. Erbjöd han dig chefsposten?
Nej. Han funderade på att ge den till dig.
Visst, du. Det tåget har tyvärr gått.
Var inte så säker på det. Jag bara säger det...
-Hej. -Jamen, hej.
-En stor dag för dig. -Detsamma.
Snyggt bälte. Jag kan inte karate, men jag har knäckt en del brädor.
Dykbrädor. I familjens pool i Redding. Jag var fet som barn.
Jag nämner aldrig det på kontoret, men nu släpper jag på hämningarna.
Spännande, äntligen får du flaxa med vingarna!
Tack, många verkar ju tro att jag inte kan lyckas.
Jag betvivlar att du lyckas. Väldigt få gör det.
Du har sparat nog för att ta ledigt i några år och satsa på din dröm.
Nej, jag ansökte bara om högre gräns på kreditkortet.
Andy, jag har allt att vinna på att du slutar, men...
Jag har känt dig i åratal och sett dig uppträda.
För Guds skull, säg inte upp dig.
"Inget är omöjligt för den som vill försöka." Alexander den store.
Om han talade cockney...
Du är usel!
Jag kommer att lyckas!
Alla gäster hos Conan har nån tokig
historia om hur de slog igenom. Alla!
Erin, ärliga Erin som inte kan ljuga.
Vi idkade älskog. Det kan du inte ta ifrån mig.
Det är så sant. Hade du nån fråga eller är du...vad då?
Svara ärligt. Begår jag ett enormt misstag genom att säga upp mig?
Ärligt talat, ja. Ett jättemisstag.
Jag oroar mig för att du kan bli uteliggare och svälta.
Tack.
Du kan jobba kvar som försäljare.
Tack.
Dwight, kommer du hit ett ögonblick?