KANCL
Vzal jsem si v práci volno... V té druhé práci.
Protože... to potřebujeme.
- Je to skvělé. - Je to skvělé.
Telefon nepřestává zvonit. Lidi ve Philly úplně šílí.
Ale na tom nezáleží. Na tomhle ano.
To je to jediné, na čem záleží, je, že jsme si spolu užili pár pěkných dnů.
- A taky pěkné ráno. - Můj bože, Beeslyová!
Ve které kravatě vypadám, že mám rád pohovky?
Agentka mi našla reklamu na nábytek.
- Rozhodně v modré. - Že?
Tak, jak je, Tuňáku? Zpátky v malém rybníčku?
Prozatím. Už jsem se z toho málem rozkrájel...
Natenko krájený tuňák. Carpaccio. Pokračuj.
Chvilku mi to trvalo. Ale nakonec jsem si uvědomil, že nemůžu jet na 100 procent
ve dvou věcech současně, víš?
Jo, mně to povídej. Snažím se hrát a ještě vést tuhle pobočku.
Často ani nevím, jestli mám herecký nebo pracovní make-up.
Nemůžeš mít všechno,
musíš zjistit, kdy jsi nejšťastnější.
Dát všechno do toho, co je nejdůležitější. Moje nové motto.
- Je všechno oukej? - Ne. Všechno není oukej.
- Město mi sebralo kočky. - Počkej, všechny?
Byly jich dva pytle.
Náš dům má zřejmě nějaká pravidla
ohledně toho, kolik zvířat můžeš mít v garsonce.
A když jsem šla pro Phillipa do jeslí, přišli.
Přišli do mého domu.
- To je hnus, Angelo. Je mi to líto. - To ta m**, co bydlí pode mnou!
Je to upjatá mrcha s předsudkama. Znáš ten typ.
Nikdy jsem nikoho takového nepotkal.
Jsou pryč... nemám už nikoho.
Bez koček jsem úplně a naprosto sama.
- Pořád máš syna, Angelo. - Asi jo.
Můžete mi věnovat pozornost?
V této kanceláři jsou čtyři nové smrticí zbraně.
- Kopač, Snímač, Drtič a... - Mlátič.
Mlátič? Ne. Kdes to vzal? Ohnivá koule!
Dnes jsem po mnoha hodinách boje s nejlepšími teenagery
ve městě získal černý pásek v bojovém umění Goju-Ryu.
Když jsme se rozloučili se sensei Irou, našel jsem si nové dódžo.
Můj nový sensei Billy
si myslel, že jsem víc než připraven podstoupit test.
Ukázalo se, že sensei Ira byl tak trochu podvodník.
Sensei Billy říká, že většina žáků
neutratí za 20 let 150 000, aby dostali černý pásek.
Rád bych vás pozval na obřad předávání černého pásku, tady, v době pauzy na oběd.
Oběd není součástí.
Ohnivá koule!
- Takhle se to dělá. - Celkem dobrý. Hned se cítím bezpečnější.
Ahoj, Erin. Je tu Andy?
Jo, jestli je tu Andy? Promiň, slyšela jsem: „Je tu Indie?“
a divila jsem se, jaká Indie.
Jestli indický festival, nebo indická kultura?
Nebo indické oblečení? Mimochodem, všechno z toho je skvělé.
V poslední době mám spoustu potíží uhlídat Andyho kalendář.
Rozpis konkurzů na studentské filmy je dost hektický.
Ano, Andy je tady. Jsem dobrá recepční, vím, že tady je.
- David Valach v přirozeném prostředí! - Ahoj, Andy.
- Můžeme u tebe v kanceláři? - Jo.
Tohle nebude lehké. Už když se Andy na tři měsíce vytratil do Karibiku,
říkal jsem mu, že je na tenkém ledě.
Minulý týden použil firemní peníze na nákup špičkové foto-tiskárny.
Jak řekl: „Takové, co je dobrá na portréty.“
Včera mě požádal o proplacení lícních implantátů.
Tvrdil, že to posílí morálku v kanceláři.
Je to dobrý chlap, ale někdy...
když stojíte na moc tenkém ledě, propadnete se.
Anebo vás vyrazí.
- Andy... - Hned tě zastavím.
Ten dokument se bude vysílat za dva týdny.
Myslím, že je to životní příležitost, abych si splnil sen.
Ale...
Každá minuta, kterou jsou strávil tady, je čas nestrávený natáčením videí
na konkurzy na seznamovací, kuchařské nebo pěvecké show.
Něčeho, co mě opravdu baví. A nikdy bych si neodpustil, bez urážky,
kdybych si to podělal proto, že jsem se příliš zaměřil na svou blbou práci tady.
Myslíš, že ses na práci zaměřil příliš?
Při posledním focení jsem byl
tak rozptýlený tím, co mi v práci uniká,
že jsem byl hrozně nervózní, a byl jsem za šaška.
Takže chceš u Dunder Mifflin skončit, abys mohl hrát?
Vlastně ne. Není důvod se omezit jen na herectví.
Jde mi o slávu v jakékoli podobě.
Může to být zpěv, může to být tanec...
Dlužím to sám sobě i budoucím fanouškům.
Tak to nemůžu tvému snu stát v cestě.
A zdá se, že máš nadání.
Děkuji, Davide.
Asi neexistuje způsob, jak bych tě přemluvil, abys zůstal?
Ne. Už jsem si to rozmyslel. Fakt se omlouvám.
Tak hodně štěstí.
- Děkuju. Nebudu ho potřebovat. - Dobře.
Tak tohle celkem vyšlo.
Myslím, že hvězda může být skoro každý.
Můj pošťák, noční údržbář tady... Ale Andy?
Ne, ten rozhodně ne. Charisma černé díry.
Clarku.
Dneska jsem tady. Mohl bych zase sedět u svého stolu?
Jo. Jasně.
Ale já tu každý den docela tvrdě pracuju.
Takže mám pocit, že jsem si to zasloužil.
Zasloužil. Ale možná bych mohl být se svou ženou?
- V podstatě proto jsem tady. - No, já jsem tady, abych prodával papír.
Shoř!
Jime, koukni. Právě jsem se stal mladším prodejcem.
A dneska je tady Wallace. A nechci, aby si o mně myslel, že jsem...
jenom služba zákazníkům, která sedí vedle.
Tam můžeš klidně sedět ty, ne?
Ty nepotřebuješ, aby tě Wallace viděl.
Nebo si tady chceš sehnat další druhou práci?
- To je dobrý. Můžeš sedět v přístavku. - Cože?
Přijdu za tebou.
Tak jo.
Takže budu v přístavku. Budu sedět u tvého stolu, jestli ti to nevadí.
V pohodě. Užij si to. Ale buď opatrný.
Je snadné se ztratit v Peteových krásných mrtvých očích.
Poslouchejte, mám pro vás aktuální zprávy.
Povídali jsme si s Davidem
a já si beru z Dunder Mifflin volno, permanentní.
Nemůžu říct, že jsme to nečekali, ale je smutné, když někdo dostane padáka.
- Je nám to líto, Andy... - Andy nedostal padáka.
Nedostal jsem padáka, o čem to mluvíte?
Já odcházím. Ano.
Lidi, která odcházím, abych si splnil celoživotní sen být slavný.
Takže se uvidíme na červeném koberci.
Protože tak to chodí.
Andy krásně zpívá
a je opravdu dobrý tanečník. Je to dobrý řečník.
Ale je na něm něco, co prostě vidět nechcete.
Jak si vedu jako tvůj spolusedící? Nejspíš ti chybí Clark.
Trochu jo.
- To beru jako... - Ale ne, je to v pohodě.
- Chápu. - Je to v pohodě.
Určitě si sedneme.
Jo, rozhodně. Phillies do toho, co?
Ty vlastně baseball nesleduješ. Pořád zapomínám.
Myslím, že na to jdeš moc rychle.
Darryle, je mi 38. Pomaleji už to nejde.
Showbusiness je krutý. Řekněme, že dostaneš práci, což se asi nestane.
Oni ti nic neodpustí. A ty jsi zrozený pro práci, kde ti odpustí všechno.
Jo, chápu to. Muži jsou legrační druh.
My si prostě neříkáme, jak se cítíme. To dělají holky.
Takže místo: „Andy, mám tě rád,
nechci, abys odešel“, říkáme něco jako:
„Děláš největší chybu svého života. Nemáš talent.“
To se ti vrátí, Darryle.
Taky mi budeš chybět.
Andy je z generace, která myslí, že všichni musí být slavní.
Co se stalo s generací, která věděla, že máš sklapnout,
udělat si své a tiše umřít na infarkt?
Prorazí Andy jako komik?
Nevím. Víte, kdo je opravdu legrační?
Ten pták v parku, co neumí lítat rovně.
Za toho bych zaplatil, abych ho viděl. Ale nemusím, protože park je zadarmo.
Nyní provedu obřad výměny pásků.
Nyní provede obřad výměny pásků!
Není to velká místnost, asi mě slyšeli.
Vezmi si můj pásek, mistře. Odevzdávám se ti každým svým kouskem.
To není třeba, mě zajímá hlavně ten pásek.
- Prostě mi ho stáhni z boků. - Počkej!
O krok ustup.
Nemůžu to udělat, když budeš dělat tohle.
Asi to budeme muset odříznout.
Nyní provede obřadné přeříznutí pásku.
Dwight karate trénuje už roky.
Když jsme spolu chodili, pomáhala jsem mu se silovým tréninkem.
Uvázal si mě na hruď do nosítka pro tlusté děti
a běhal se mnou po farmě.
Jako bych lítala.
A je to.
- Gratuluju, dobrá práce. - Dokázali jsme to!
- Miluju tě. - Dobře, díky.
Předvedu vám finální sestavu Kata.
- Budeš se dívat, že? - Ano.
- Sensei, nedíváš se. - Ale dívám. Pokračuj.
- Díváš se? - Dívám.
Tak se dívej teď.
Sensei, takové domácí návštěvy děláte běžně?
Říkejte mi prostě Billy. A ne, nedělám, ale Dwight na tom trval.
Chtěl černý pásek získat na místě, které na světě nejvíc miluje.
To řekl?
- Divný chlap, že? - Ano.
Jestli mi leze na nervy? Taky ano.
Ale musím uznat,
že je to jeden z nejhouževnatějších a nejodhodlanějších lidí, co znám.
Jsem na tebe tak pyšná!
Opravdu jsem měl pocit, jako bych ji ztrácel. A za to nic nestojí.
Spousta lidí, které znám, by si kvůli stmelení manželství
nezměnila ani rozpis golfu, natož profesní cíle.
Jim se sem určitě nevrátil jenom proto, aby byl s Pam.
Jak tohle můžeš říct?
Pam ani neznáš. Je fakt cool.
Jenom říkám, že nejde o moji židli.
Chce židli vedoucího. A myslel jsem, že to místo chceš ty.
Jo, chtěl jsem, ale udělal jsem moc chyb. Momentálně je to pro mě nedostupné.
Kromě toho si myslím, že Jim bude dobrý vedoucí.
Rád ho budu mít za vedoucího.
Zavolal jsem si tě, protože Andy odchází.
- Zase. - Zase.
A já hledám nového vedoucího.
A soudě podle letošního výkonu přemýšlím o Dwightovi.
Jsem blázen?
Ale vůbec ne. Měl by to být Dwight.
Jsi si jistý?
Budeš muset investovat víc do pojištění odpovědnosti,
ale jestli někdo miluje papír víc než Dwight,
tak se s ním určitě nechci potkat.
Andy, říkali jsme si, jestli můžeme na slovíčko.
Teď nebo nikdy.
Máme jenom rychlou otázku o tom tvém rozhodnutí.
Víš, odcházíš ze stabilního zaměstnání za kariérou v zábavním průmyslu,
hodně po třicítce, nemůžeš se spolehnout na úspory
a nemáš žádné konexe v byznysu, který je hodně soupeřivý.
Jo, jasně, jaká je ta otázka?
No, ta otázka...
Ona je teda blbá:
Je to lepší, než sedět na půl zadku tady, ne?
Samozřejmě.
Ale, co kdybys zůstal tady
a seděl tu na celým zadku?
- Jo. - Nechtěl bys to zkusit?
Být nejlepší vedoucí v historii téhle pobočky a té nesmrtelnosti,
o které sníš, dosáhnout tímto způsobem?
Ne, můj plán je lepší.
Podívej, Andy, tvůj plán je na hovno. Nikdo tě nikdy nenajme.
Na hlavní roli jsi moc charakterní,
ale na charakterní herce nejsi dost tlustý.
Cože?
Ne, nemyslím si, že se mu jako herci povede.
Ale dařit se mu nebude ani jako zaměstnanci v kanceláři,
takže proč nad tím přemýšlet?
Pořád ještě máš pod palcem kancelářské zásoby?
- Ano. - Fakt?
Mám takovou potíž s přílepkama, kdy jsem je chytil za špatný konec,
- a pak se stalo tohle. - No teda...
- Kdybys mi s tím mohla pomoct... - Můžu ti dát nálepky pro začátečníky.
- Cokoli bude fajn. - Dobře.
Tady máš.
A když už jsi u toho,
kdybys měla sáček soli, tři připínáčky a aspirin, bylo by to bezva.
- Ty to máš! - Je to tvoje.
Jsi připravená.
Aspirin.
Když se chceš zbavit bolení hlavy, sedni si na něco ostrého.
To ti řekne každý sensei.
Gratuluju k tomu černému pásku.
Je to fakt skvělé.
Díky.
Viděl jsem tě mluvit s Wallacem.
Nabídne ti místo vedoucího?
Ne.
- Možná přemýšlí o tobě. - Jo, jasně.
Ten vlak mi už bohužel ujel.
Tím bych si moc jistý nebyl. Jenom říkám.
- Ahoj. - No ahoj.
Tvůj velký den.
- Tvůj velký den. - Díky.
- Ten pásek je super. - Je.
O karate nic nevím, ale zamlada jsem pár prken přerazil.
Skákacích prken, u bazénu doma v Reddingu. Byl jsem obézní dítě.
Tady jsem o tom nikdy nemluvil,
ale když Bernardýn odchází, můžete to vědět.
Je to tak vzrušující! Konečně vylétneš z hnízda.
Díky, vážím si toho.
Spousta lidí říká, že to možná nedám.
Pochybuju, že to zvládneš. Hvězdama se stalo jenom málo lidí.
Poslouchej, našetřil sis dost peněz na pár let volna,
abys mohl jít za svým snem a užívat si, ne?
Ne, požádal jsem o další ochranu proti přečerpání účtu.
Andy, tím, že ti to řeknu, nic nezískám,
naopak hodně získám tvým odchodem,
ale, prosím, znám tě už roky. Viděl jsem tě hrát.
Proboha, neodcházej z pravidelné práce!
Nic není nemožného pro toho, kdo to zkusí. Alexandr Veliký, kdyby byl Londýňan.
Jsi špatný!
Podaří se mi to.
Každý kdo byl na Conanovi, má bláznivý příběh o tom, jak to dokázal.
Úplně každý.
Erin...
Upřímná Erin, co neumí lhát.
Spali jsme spolu, což je něco, co zpět nevezmeš.
Bohužel.
Máš nějakou otázku, nebo... co?
Řekneš mi přímo, že dělám strašnou chybu, když končím s prací,
abych se stal hercem?
Napřímo? Ano.
Velkou chybu.
Upřímně si myslím, že můžeš skončit jako bezdomovec,
nebo možná umřít hladem.
Díky.
Můžeš zůstat jako prodejce, Andy.
Děkuju.
Dwight, mohl bys na chvilku?
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ