המשרד
אני עושה הפסקה קטנה בעבודה, בעבודה השנייה שלי,
כי אנחנו זקוקים לה.
זה מעולה. -זה מעולה.
הטלפון לא מפסיק לצלצל. החבר'ה מפילדלפיה מתחרפנים.
אבל זה לא מה שחשוב, אלא אנחנו.
אנחנו הדבר היחיד שחשוב. עוברים עלינו כמה ימים ממש נחמדים ביחד.
גם בקרים נחמדים. -ביזלי, אלוהים!
איזו עניבה גורמת לי להיראות כמו בחור שאוהב ספות?
הסוכן שלי שולח אותי לפרסומת לריהוט.
הכחולה, ללא ספק. -לגמרי, נכון?
אז, ביג טונה, מה קורה? חזרת לבריכה הקטנה?
בינתיים, כן. התפרשתי יותר מדי...
טונה פרוסה דק. קרפצ'יו. תמשיך.
טוב, לא הבנתי את זה מיד, אבל בסוף קלטתי שאני לא יכול לתת מאה אחוז
לשני דברים בו זמנית. מבין?
כן, ספר לי על זה. אני מנסה גם לשחק וגם לנהל את הסניף הזה.
אני כבר לא זוכר אם אני מאופר לבמה או לעבודה.
טוב, אי אפשר שיהיה לך הכול.
תשאל את עצמך מה עושה אותך מאושר יותר.
תשקיע את כל כולך בדבר הכי חשוב. זה הקטע החדש שלי.
הכול בסדר? -לא, הכול לא בסדר.
הרשויות לקחו את החתולים שלי. -רגע, את כולם?
שני שקים מלאים.
מתברר שבבניין הדירות שלי יש חוקים
בנוגע למספר חיות המחמד שמותר להחזיק בדירת סטודיו.
כשיצאתי לאסוף את פיליפ מהגן, הם הגיעו.
הם נכנסו לבית שלי.
זה נורא, אנג'לה. אני ממש מצטער. -זה בגלל זאת שגרה למטה!
היא מרשעת שיפוטית ולחוצה. אתם מכירים את הטיפוס.
אף פעם לא פגשתי מישהי כזאת.
והם אינם. לא נשאר לי אף אחד.
בלי החתולים שלי, אני בודדה לגמרי.
אנג'לה, יש לך את הבן שלך. -אני מניחה.
שימו לב אליי, בבקשה.
יש ארבעה כלי נשק חדשים וקטלניים במשרד הזה.
באשר, תראשר, קראשר ו... -סמאשר.
"סמאשר"? לא. מאיפה הבאת את זה? לא, כדור אש!
הבוקר, אחרי שעות של קרבות עם כמה מהמתבגרים הכי טובים בעיר,
קיבלתי חגורה שחורה באמנות הלחימה בגוג'ו-ריו.
נאלצתי למצוא דוג'ו חדש אחרי שסנסיי איירה ואני נפרדנו.
הסנסיי החדש שלי, בילי,
חשב שהתאמנתי מספיק כדי להיבחן.
מתברר שסנסיי איירה היה סוג של נוכל.
סנסיי בילי אומר שרוב התלמידים
לא משלמים 150 אלף דולר במשך עשרים שנה כדי להגיע לחגורה שחורה.
אני רוצה להזמין את כולכם לטקס החגורה השחורה שלי, כאן במשרד, בהפסקת הצהריים.
לא כולל ארוחת צהריים.
כדור אש!
ככה עושים את זה. -לא רע. אני מרגיש מוגן.
היי, ארין. אנדי נמצא?
אם אנדי נמצא? סליחה, חשבת שאמרת "אינדיאני".
אז חשבתי, "אינדיאני מה?"
האם האוכל האינדיאני טעים? האם התכשיטים האינדיאניים יפים?
האם השיער האינדיאני הוא פאה יקרה? כן, לכל השאלות, אגב.
בזמן האחרון אני מתקשה לעקוב אחר לוח הזמנים של אנדי.
לוח הזמנים לאודישנים שלו לסרטי סטודנטים ממש מטורף.
כן, הנה אנדי. אנדי נמצא. אני פקידת קבלה טובה ויודעת שהוא נמצא.
דייוויד הניבתן בסביבתו הטבעית. -היי, אנדי.
נוכל לדבר במשרד שלך? -כן.
השיחה לא תהיה קלה. אמרתי לאנדי שהוא מהלך על קרח דק
כשהוא הסתלק לקריביים לשלושה חודשים.
בשבוע שעבר הוא קנה בכספי החברה מדפסת מקצועית
או, כפי שהוא תיאר אותה, "כזאת שטובה לצילומי ראש."
ואתמול הוא ביקש ממני לאשר לו מימון לשתלי לחיים.
הוא טען שזה ישפר את האווירה במשרד.
הוא בחור טוב, אבל בנקודה מסוימת
הקרח נעשה דק מדי ואתה נופל פנימה.
ואז מפטרים אותך.
אנדי... -תן לי לעצור אותך.
דייוויד, הסרט התיעודי הזה יעלה לשידור בעוד שבועיים.
אני מרגיש שזו הזדמנות של פעם בחיים לצאת בעקבות החלום שלי.
אבל...
בכל רגע שאני כאן, אני לא עסוק בצילום סרטונים של אודישנים
לתוכנית ריאליטי של דייטינג, של בישול או של שירה.
יש לי סיכוי אמיתי כאן, ובחיים לא אסלח לעצמי
אם אפספס אותו כי התמקדתי בעבודה המטופשת שלי במכירת נייר. אל תיפגע.
אז אתה חושב שאתה מרוכז מדי בעבודה?
בצילום הראש האחרון שלי,
הייתי כל כך מוטרד ממה שאני מפסיד בעבודה,
שיצא לי צילום מאני לגמרי, וניסיתי דווקא להיראות זן.
אז אתה רוצה לעזוב את דאנדר מיפלין כדי להיות שחקן?
האמת שלא. אני לא רואה שום סיבה להגביל את עצמי למשחק בלבד.
אני מעוניין בתהילה מכל סוג.
אולי שירה. אולי ריקוד. אני לא...
אני חייב את זה לעצמי ולמעריציי בעתיד.
טוב, אני מניח שלא אוכל לעמוד בדרכו של אדם שמגשים את חלומו.
ונדמה שאתה באמת מוכשר.
תודה, דייוויד.
אז בעצם אין לי סיכוי לשכנע אותך להישאר?
לא. קיבלתי החלטה. אני באמת מצטער.
טוב, בהצלחה.
תודה אני. לא זקוק לאיחולים. -בסדר.
טוב, זה הסתדר יפה.
אני חושב שכל אחד יכול להיות כוכב.
הדוור שלי, שומר הלילה כאן. אבל אנדי?
לא, בשום פנים ואופן לא. חור שחור במקום כריזמה.
קלארק.
אני כאן היום. הפתעה. אז תהיתי אם אוכל לקבל את השולחן שלי בחזרה.
בטח. כן.
אבל האמת שאני עובד כאן די קשה על בסיס יום-יומי,
אז אני מרגיש שהרווחתי את זה.
בהחלט. הרווחת את זה. אבל אולי אוכל לשבת ליד אשתי?
רק בגלל זה אני כאן בעצם. -נכון. טוב, אני כאן כדי למכור נייר.
צורב.
תשמע, ג'ים, רק עכשיו קידמו אותי לאיש מכירות זוטר.
ואלאס כאן היום, ואני לא רוצה שהוא יראה בי
נציג שירות לקוחות שיושב בחדר הצדדי.
אתה מבין את זה, נכון?
בשביל מה אתה צריך שוואלאס יראה אותך?
אתה מנסה להשיג עבודה שנייה כאן?
זה בסדר. אתה יכול לשבת בחדר הצדדי. -מה?
אני אבוא לבקר אותך.
בסדר.
החדר הצדדי. אני אשב ליד השולחן שלך, אם לא אכפת לך.
אין בעיה מבחינתי. תיהנה. אבל תיזהר,
קל מאוד ללכת לאיבוד בעיניו היפות והמתות של פיט.
כולם, מבזק חדשות קצר.
זה עתה פטפטתי עם דייוויד ואלאס,
ואני עוזב את דאנדר מיפלין לנצח.
אי אפשר להגיד שזה לא היה צפוי, אבל תמיד עצוב כשמפטרים מישהו.
אנחנו מצטערים, אנדי... -אנדי לא פוטר.
לא פוטרתי. על מה אתה מדבר?
אני כולי נלהב. כן.
חבר'ה, אני עוזב כדי להגשים את החלום שלי להיות מפורסם.
אנדי...
כן, אז נתראה על השטיח האדום,
כי ככה זה עובד.
אנדי שר מקסים
והוא רקדן מצוין. הוא יודע לדבר,
אבל יש בו משהו שאתה פשוט לא רוצה להביט בו.
איך אני בתור השותף שלך לשולחן? אתה בטח מתגעגע לקלארק.
כן, קצת.
אני מבין... -לא, זה בסדר.
אני מבין. -זה בסדר, גבר.
אני בטוח שאתה ואני נפתח משהו משלנו.
כן, בטח. קדימה, פילדלפיה, נכון?
אתה לא אוהב בייסבול. אני כל הזמן שוכח.
אני חושב שאתה נכנס לזה מהר מדי.
אני בן 38, דאריל. אני יכול בכלל להתקדם לאט יותר?
עסקי הבידור קשים. נניח שתשיג עבודה, אפילו שסביר להניח שלא,
הם לא יעשו לך הנחות. אתה מתאים לעבודה עם הרבה הנחות.
בסדר, הבנתי. זכרים הם מין מוזר.
אנחנו לא מדברים על רגשות. זה קטע של בנות.
אז במקום להגיד, "אנדי, אני אוהב אותך.
אני לא רוצה שתעזוב," הוא אומר משהו בסגנון,
"אנדי, אתה עושה את טעות חייך. אתה לא מוכשר." טוב...
בחזרה אליך, דאריל.
גם אני אתגעגע אליך.
אנדי הוא מהדור שכולם בו חושבים שהם צריכים להיות מפורסמים.
מה קרה לבני הדור שידעו שצריך לשתוק, להמשיך לעבוד
ולמות בשקט מהתקף לב?
האם אנדי יכול להצליח כבדרן?
אני לא יודע. אתם יודעים מי ממש מצחיק?
הציפור ההיא בפארק שלא יכולה לעוף כמו שצריך.
הייתי משלם כדי לצפות בה, אבל אני לא צריך כי הפארק בחינם.
אבצע כעת את טקס החלפת החגורות.
הוא יבצע כעת את טקס החלפת החגורות.
החדר לא גדול. אני חושב שהם שמעו אותי.
קח את חגורתי, מאסטר. אני מעניק לך כל חלק בגופי.
זה בסדר, אני מתמקד בעיקר בחגורה.
תוריד אותה מהאגן שלי. -רגע.
צעד לאחור.
אני לא יכול לעשות את זה אם אתה דוחף ככה את האגן.
נראה לי שנצטרך לגזור אותה.
הוא יבצע כעת את טקס גזירת החגורה.
דווייט מתאמן בקראטה כבר שנים.
כשעוד יצאנו, הייתי עוזרת לו באימוני הכוח.
הוא היה קושר אותי לחזה שלו במנשא בייבי ביורן לתינוקות שמנים
ומזנק ברחבי החווה.
הרגשתי כאילו אני עפה.
הנה היא.
איחוליי. כל הכבוד. -עשינו את זה.
אני אוהב אותך. -תודה.
אדגים כעת את הקאטה האחרונה שלי.
אתה צופה בי, נכון? -כן.
סנסיי, אתה לא צופה. -אני צופה. בבקשה.
צופה? -אני צופה.
תצפה בחלק הזה, בסדר?
סנסיי, אתה נוהג לבצע ביקורי בית כאלה לעתים קרובות?
אתה יכול לקרוא לי בילי. ולא, אבל דווייט התעקש.
הוא רצה לקבל את החגורה השחורה שלו במקום האהוב עליו בעולם.
זה מה שהוא אמר?
הוא בחור מוזר, לא? -כן.
מעצבן. גם נכון.
אבל חייבים להודות,
הוא אחד האנשים הנחושים והעקשנים ביותר שפגשתי בחיי.
אני כל כך גאה בך, שרוטי שלי.
הרגשתי שאני עלול לאבד אותה, ושום דבר לא שווה את זה.
תשמע, ג'ים, הרבה אנשים בסביבה שלי לא היו משנים אפילו את לוח משחקי הגולף שלהם
למען הנישואים שלהם, ובטח שלא את היעדים המקצועיים שלהם.
אין סיכוי שג'ים חזר לכאן רק כדי "להיות עם פאם".
לא יכול להיות שאמרת את זה.
אתה לא מכיר את פאם. היא ממש מגניבה.
אני אומר רק שלא מדובר בכיסא שלי.
הוא מעוניין בכיסא המנהל, וחשבתי שאתה רוצה את התפקיד.
כן, רציתי, אבל עשיתי יותר מדי טעויות. הוא מחוץ להישג ידי עכשיו.
חוץ מזה, אני חושב שג'ים יהיה מנהל טוב.
אשמח לעבוד עם ג'ים כמנהל.
ביקשתי שתגיע כי אנדי ממשיך בדרכו.
שוב. -שוב.
ואני מחפש מנהל חדש,
ולאור הביצועים שלו השנה, שקלתי למנות את דווייט.
אני מטורף?
ממש לא. התפקיד אמור להיות של דווייט.
אתה בטוח?
תצטרך להשקיע הרבה יותר בביטוח חבות... -כן.
אבל אם יש מישהו שאוהב נייר יותר מדווייט,
אני לא רוצה לפגוש אותו לעולם.
אנדי, תהינו אם נוכל לדבר איתך.
עכשיו או לעולם לא.
יש לנו שאלה קטנה בנוגע להחלטה שלך.
לעזוב משרה יציבה ולנסות לפתח קריירה בעסקי הבידור,
בסוף שנות השלושים לחייך, כשאין לך חסכונות
וכשאין קשרים טובים בתחום הזה, שעלול להיות תחרותי מאוד.
כן, בטח. מה השאלה?
השאלה היא...
זה נראה טיפשי.
עדיף על להישאר כאן ולחפף, נכון?
כמובן.
אבל מה אם תישאר כאן
ותעשה ההפך מלחפף?
כן. -ממש תיתן לזה סיכוי.
תהיה המנהל הכי טוב בהיסטוריה של הסניף הזה, וככה
תוכל להשיג את התהילה הנצחית שאתה מחפש.
לא, אני מעדיף את התוכנית שלי.
אנדי, התוכנית שלך על הפנים, בסדר? אף אחד לא יעסיק אותך. אף פעם.
אתה טיפוס מובחן מכדי לקבל תפקיד ראשי
ואתה לא שמן מספיק כדי להיות שחקן אופי גדול.
מה?
לא, אני לא חושב שהוא יכול להצליח כשחקן.
אבל הוא לא יכול להצליח גם כעובד משרד,
אז למה לא להשתגע?
את עדיין אחראית לציוד המשרדי?
כן. -באמת?
יש לי בעיה עם הפתקיות הדביקות. אני תמיד מושך בצד הלא נכון,
וזה מה שקורה. -אוי ואבוי.
אם תוכלי לעזור לי... -אני אתן לך פתקיות של מתחילים.
כל דבר יעזור. תודה. -בסדר.
בבקשה.
ואם אנחנו כבר בעניין,
אם יש לך שקיק מלח, שלושה נעצים ואספירין, זה יהיה מעולה.
יש לך. -כולם שלך.
את כל כך מוכנה.
אספירין.
כדי להיפטר מכאב ראש יושבים על משהו חד.
כל סנסיי יגיד לך את זה.
מזל טוב על החגורה השחורה, גבר.
זה אדיר.
תודה.
ראיתי אותך מדבר קודם עם ואלאס.
הוא יציע לך את משרת המנהל?
לא.
האמת שהוא חושב עליך. -כן, בטח.
הספינה הזאת כבר הפליגה, לצערי.
אני לא בטוח לגבי זה. אני רק אומר.
שלום. -שלום.
יום גדול בשבילך.
-תודה.
מת על החגורה. -כן.
אני לא מבין בקראטה, אבל שברתי כמה קרשים בחיי.
קרשי קפיצה בבריכה המשפחתית שלנו ברדינג. הייתי ילד שמן.
אני אף פעם לא מדבר על זה כאן,
אבל נארד-דוג עוזב, אז אפשר להגיד הכול.
זה מלהיב. סוף-סוף אתה זוכה לצאת ולנפנף בכנפיך.
תודה. אני מעריך את זה.
הרבה אנשים אומרים שלא אצליח.
קשה לי להאמין שתצליח. מעטים מאוד נהפכים לכוכבים,
אבל חסכת מספיק כסף כדי לא לעבוד כמה שנים,
לרדוף אחרי החלום ולעשות חיים, נכון?
לא, האמת שהגשתי בקשה להגדלת משיכת היתר.
אנדי, אין לי מה להרוויח אם תישאר
ואני יכול להרוויח המון אם תעזוב,
אבל בבקשה, אני מכיר אותך כבר שנים, ראיתי את הביצועים שלך.
אלוהים אדירים, אל תוותר על העבודה הקבועה שלך.
"הכול אפשרי למי שמנסה." אלכסנדר הגדול אם הוא היה קוקני.
אתה גרוע.
אני אצליח.
לכל מי שהתארח אצל קונאן יש סיפור מטורף על ההצלחה שלו.
לכל אחד.
ארין.
ארין הכנה. לא מסוגלת לשקר.
שכבנו יחד. זה משהו שלא תוכלי לקחת בחזרה.
כל כך נכון.
יש לך שאלה או... מה?
תגידי לי בצורה ישירה. את חושבת שאני עושה טעות חמורה
כשאני עוזב את העבודה כדי להיות שחקן?
בצורה ישירה? כן.
טעות עצומה.
אנדי, האמת היא שאני חושבת שאתה עלול להפוך לחסר בית
ואולי אפילו לגווע ברעב.
תודה.
אתה יכול להישאר כאיש מכירות, אנדי.
תודה.
דווייט, אתה יכול להיכנס לכאן לרגע?
- המשך יבוא -
תרגום כתוביות: דנה סבן