ANTERIOR ÎN „LA BIROU”
Autoritățile mi-au luat pisicile.
- Pe toate? - Doi saci.
Se pare că la complexul de apartamente există reguli ce stabilesc
câte animale poți ține într-un studio.
Deci vrei să pleci de la Dunder Mifflin ca să fii actor?
Fiecare minut petrecut aici
e un minut în care nu filmez audiții
pentru emisiuni de întâlnire, de gătit sau de cântat.
M-am întors la birou. Surpriză!
Mă întrebam să-mi dai înapoi biroul.
De fapt, am muncit destul de mult de aici în fiecare zi.
Cred că mi se cuvine acum.
- Știi ce zic? - Da. Chiar l-ai câștigat.
Dar n-ai vrea să mă lași lângă soția mea?
Pentru ea stai aici.
Așa...
Eu stau aici ca să vând hârtie.
Vă invit la ceremonia centurii negre
care va avea loc aici la prânz.
Sunt foarte mândră de tine, ursulețule.
Am nevoie de un nou director. Ținând cont de cum s-a descurcat anul ăsta,
mă gândeam la Dwight.
E alegerea perfectă.
Crezi că fac o mare greșeală
demisionând ca să devin actor?
Sincer, cred că ai putea ajunge pe străzi
sau chiar să mori de foame.
Poți să rămâi ca agent de vânzări, Andy.
Mulțumesc!
Dwight, ai un moment?
LA BIROU
Spune-o din nou!
Vrei să fii noul manager?
Unde?
- Unde? - La ce filială?
Aici. La Scranton.
Haide!
Haide, Dwight! Ridică-te!
Haide! Sunt vești bune.
Scuză-mă!
Am așteptat momentul ăsta toată viața.
Am fost director interimar, dar am tras cu arma.
Poftim?
Dar acum nu despre asta e vorba.
Nu.
Este Dwight K. Schrute.
Directorul.
De ce aveai asta pregătită?
În caz că Michael sau Andy mureau într-un accident
și în ziua aia era o convenție.
Nu vei regreta decizia asta, David.
Știu.
Nu te voi dezamăgi niciodată.
Știu, Dwight.
Știu.
Bine.
O să te descurci perfect.
- Bună! - Bună!
Ce faci?
Am o întrebare.
Așa.
Aveam o întrebare.
Serios?
- Da! - Da, sunt convins.
- Era foarte importantă. - Rămâi aici
- ...până îți aduci aminte. - Bine.
- Bine? Voi aștepta. - Perfect.
Nu am venit doar ca să te văd.
Sunt convins că nu.
Care era întrebarea?
Nu știu,
cred că va dura până îmi amintesc.
Atunci trebuie să-mi găsesc ceva de făcut cât aștept.
Exact.
Fiți atenți! M-am răzgândit!
Nu mai plec. Voi rămâne ca agent de vânzări.
Mulțumesc lui Dumnezeu!
Rolul de agent de vânzări ar putea fi cel mai bun.
Bună alegere. Serios.
N-aș fi vrut să ajungi în filme porno.
Bine.
E o piesă de teatru bună despre un agent de vânzări.
Moartea unui comis voiajor.
Nu prea cred.
Ba da, Moartea unui comis voiajor, de Arthur Miller.
O piesă extraordinară despre visuri spulberate.
Nu, asta a fost scrisă de Buretele Bob Pantaloni Pătrați.
Aveți vreun pont?
Vezi, împingi de jos, întorci și gata.
Acum capsează invers.
N-aveam habar.
Am capsat în același fel de 20 de ani
ca o oaie îndoctrinată.
- Iată cine s-a întors! - M-am întors.
Uite, suntem la o întâlnire dublă.
Da...
Chiar ar trebui să ieșim la o întâlnire dublă cândva.
Da, ar trebui să facem asta.
Ce spuneți să ieșim joi?
- Joi nu prea se poate... - În timpul săptămânii e greu
- ...pentru că... - Așa e.
Uitați că am propus asta.
Poftim?
Atenție! Am un anunț rapid de făcut.
O mică reconfigurare de personal.
- Dwight Schrute... - David.
Pot să fac ceva în timp ce faci anunțul?
- Promit că nu se va mai repeta. - Mai bine nu.
E ceva neînsemnat.
- Lasă-mă... - Nu, Dwight. Hai!
- Spuneam că Dwight... - Nu mai fac...
- Schrute. - Pot să... Poftim?
Îmi pare rău... Durează doar un moment.
Lasă-l să sune.
Da!
Haide!
- Îi luăm un set nou de tobe. - Dumnezeule!
Dumnezeule!
Dwight Schrute e noul director!
Da!
Bravo!
Bravo, Dwight!
Creed Bratton e noul director!
Felicitări!
Ce se întâmplă?
Dwight e noul director.
A reușit.
Felicitări, Dwight!
Pam.
Felicitări, amice!
Mulțumesc, Jim!
Felicitări, Dwight!
Dă-te de pe scaunul lui Jim!
Dar m-am luptat pentru el.
Ești puștiul din anexă.
Poate vei ajunge în zona deschisă. Vedem în câțiva ani.
Valea!
Mă bucur că te-ai întors.
- Deci... - Deci...
- Vreau să-ți ofer un nou post. - Te ascult.
Director regional adjunct.
Nu. Nu pot accepta postul.
- Nu e un post real. - Jim.
Postul pe care l-aș accepta
este „adjunct al directorului regional”.
Ăsta e un post real pe care aș fi mândru să-l accept.
Ne-am înțeles?
Sigur. Nu știi să negociezi, nătărăule.
Nu mă înțelegeți greșit. M-am întors pentru Pam.
Dar ăsta e un bonus binevenit.
Cum merge, ies socotelile?
N-am avut șansa să te felicit, Dwight.
- Mulțumesc! - Da, felicitări.
Dwight, aș vrea să fiu primul care îți spune
felicitări.
E o zi mare pentru tine.
Așa e.
Continuați!
Cum de mi-am abandonat visul atât de repede?
Am întâmpinat un obstacol. Asta e problema.
Când întâmpini obstacole e ușor să renunți.
După ce Cortés a ajuns în Mexic,
singurul mod în care și convins armata să învingă aztecii
a fost să dea foc bărcilor ca ostașii să nu mai poată pleca.
Mare ticălos!
Dar metoda a fost eficientă.
Trebuie să fiu și eu ticălos cu mine însumi.
Fiți atenți!
- M-am răzgândit iar. - La ce te-ai mai gândit?
Pentru sau contra vis?
Pentru vis.
Îmi voi urma visul.
Trebuie să dau totul. Nu, Jim?
Nu te uita la mine, cred că faci o mare greșeală.
Voi da tot ce pot!
Toby!
M-am răzgândit iar.
Voi pleca de la Dunder Mifflin ca să devin actor.
- Bine, Andy. - Dar uite care-i treaba.
Nu mă mai lăsa să mă întorc, altfel nu voi reuși.
Trebuie să dau foc la bărci!
Vreau să îmi accesezi dosarul
și să scrii că am fost concediat pentru furt
și/sau asalt sexual.
Andy, nu pot să fac asta. Aș minți.
Serios?
- Da, eu... - Haide, fă asta.
Nu pot.
Bine.
Să știi că din cauza ta fac asta.
Andy, oprește-te.
- Toby, încetează. Nu-mi mai bloca mâna. - Andy.
- Nu. - Din cauza ta... fac asta.
Nu, Andy.
Gata, te-am hărțuit destul. Plec la Hollywood.
Angela la telefon.
Bună ziua, dnă Polodnikovski.
Cu ce vă pot ajuta?
Nu ați putut încasa cecul?
Tocmai am mai transferat 25 de dolari în contul acela.
Dacă e vreo problemă, nu e de la mine. Și...
Bine. Perfect.
Atunci despre ce e vorba?
Nu.
Ați sărit calul, dnă Polodnikovski.
Nu, dimpotrivă!
Mă dați afară? Perfect!
Oricum era un jeg de studio.
Ascultați la mine, îmi voi primi garanția înapoi. Da...
Nu este corect!
Știți ceva? Aveți atâta păr în barbă,
încât Poliția animalelor pe dvs. trebuia să vă ia.
Nu aveți pic de demnitate. Îmi produceți greață!
Despre ce crezi că era vorba?
David.
Am pierdut afacerea cu White Pages.
Ai idee câtă hârtie presupunea asta?
Și eram supărat pe Dwight.
Am făcut-o dinadins.
Am lăsat trecutul în urmă, Andy.
Dacă-ți spun că te urăsc pe tine și compania?
- Suficient, Andy! - Nu mă mai ierta, David. Te rog.
Asta e ultima mea șansă de a-mi valorifica potențialul.
- Dacă aș defeca pe noua ta mașină? - Dumnezeule mare!
Eleanor Roosevelt a spus:
„Viitorul aparține acelora care cred în frumusețea visurilor lor.”
F**! Are dreptate.
- M-am calmat. - Ieși afară!
Pentru prima dată de ceva vreme încoace,
cred că fac ceea ce trebuie.
- Andy. - Da.
Ce faci?
Sunt chestii grele la fund.
Ca să nu strivesc ce e deasupra.
Nu la asta mă refeream.
Nu trebuie să pleci doar că așa ai spus.
Nu lăsa mândria să-ți distrugă viața.
Bine?
Nu merită.
Angela.
A fost minunat cât am fost împreună. Și eu mă gândesc adesea la asta.
Dar... S-a terminat.
- Și nu cred că... - Nu asta...
- ...ar trebui să ne mai amintim. - Ajunge.
Doar că...
- Exact. - Bine.
Călătorie plăcută.
Mult succes, Andy!
Mulțumesc, Angela! Asemenea.
Mulțumesc!
Îmi iau tălpășița.
Nu mai pot da înapoi.
Eu și Lorelei vă mulțumim și ne vom lua adio
cum știm mai bine.
Iisuse Hristoase!
Nu poți pleca pur și simplu?
Andy, ai putea doar să spui la revedere.
Mare Ton, sunt un artist și vă voi arăta talentul.
E o melodie foarte frumoasă.
Minunat!
Extraordinar!
Mulțumesc, Meredith!
Cine știe? Poate Andy va reuși.
Se pricepe.
Mulți ajung faimoși și nici măcar atât talent nu au, Lil' Romeo de exemplu.
El e talentat.
Era talentat.
- Noapte bună, Kevin! - Noapte bună, Oscar!
Corturi?
Vrei să pleci în excursie?
Credeam că nu-ți place natura.
M-am răzgândit.
Stai puțin, Angela!
Doar nu vrei să locuiești într-un cort...
Vezi-ți de treaba ta!
Uite ce vreau să-ți spun...
- Nu vei locui într-un cort. - Dumnezeule!
- Vino să stai la mine. - Nu vrei să stau la tine.
Ba da. Vreau.
Nu pentru totdeauna, ci până te pui pe picioare,
nu va dura mult.
Măcar atât să fac.
Păi...
Vom avea băi separate.
Mulțumesc!
Cu drag. Hai să-l luăm pe Phillip.
Apoi îți vom lua lucrurile...
- Bine. - Și pleci din studioul ăla nenorocit.
Bine.
Ai voie să cu animale în apartament?
Angela.
Ieri eram un simplu agent de vânzări care comercializa hârtie,
avea o fermă și se gândea aiurea la combustibil din sfeclă.
Astăzi plec de la birou cu titlul de Director regional și cu centura neagră.
Extraordinar cum ți se poate schimba viața într-o singură zi.
Ai vorbit cu Wade și Colin?
Nu, am văzut un apel ratat. Ce e?
Am primit o ofertă.
- Ce ofertă? - Una de cumpărare.
- Ce? - Zarurile au fost aruncate.
- Dumnezeule! - Am reușit!
Am reușit!
Încă ceva. Cumpărătorii nu vor să se limiteze doar la Philly.
- Bine. - Ascultă.
O să ne plătească să plecăm în vestul țării.
Gândește-te la toate echipele. Spurs, Jazz, Cowboys.
Blake Griffin, amice!
Asta e...
Da.
Am reușit.
Da, chiar am reușit.
Cât crezi că va dura?
Wade a spus că putem străbate toată țara în trei luni.
Fir-ar!
Nu pot.
Ce nu poți?
Nu pot veni. Eu...
N-o pot lăsa pe Pam singură.
Nu. Jim, asta-i altceva.
E o șansă mare.
Știu.
Dar nu pot veni.
Stai într-un apartament neîngrijit și mizerabil, ca orice burlac?
Nu, e îngrijit și aranjat cu gust, ca orice bărbat homosexual.
Stereotipul se aplică aici.
N-am de unde ști. N-am mai locuit cu homosexuali.
Angela, tu...
erai...
Îl iubesc.
Știu.
Înțeleg mai bine ca oricine, dar trebuie să mergem mai departe.
Nu poți...
Nu pe Senator!
Îl iubesc pe Dwight!
Vino aici.