- בפרק הקודם -
הרשויות לקחו את החתולים שלי.
רגע, את כולם? -שני שקים מלאים.
מתברר שבבניין הדירות שלי יש חוקים
בנוגע למספר חיות המחמד שמותר להחזיק בדירת סטודיו.
אז אתה רוצה לעזוב את דאנדר מיפלין כדי להיות שחקן?
בכל רגע שאני כאן,
אני לא עסוק בצילום סרטונים של אודישנים
לתוכנית ריאליטי של דייטינג, של בישול או של שירה.
אני כאן היום. הפתעה.
אז תהיתי אם אוכל לקבל את השולחן שלי בחזרה.
האמת שאני עובד כאן די קשה על בסיס יום-יומי,
אז אני מרגיש שהרווחתי את זה.
אתה מבין? -בהחלט. הרווחת את זה.
אבל אולי אוכל לשבת ליד אשתי?
רק בגלל זה אני כאן בעצם.
נכון.
טוב, אני כאן כדי למכור נייר.
אני רוצה להזמין את כולכם לטקס החגורה השחורה שלי,
כאן במשרד, בהפסקת הצהריים.
אני כל כך גאה בך, שרוטי שלי.
אני מחפש מנהל חדש, ולאור הביצועים שלו השנה,
שקלתי למנות את דווייט.
התפקיד אמור להיות של דווייט.
את חושבת שאני עושה טעות חמורה
כשאני עוזב את העבודה כדי להיות שחקן?
האמת היא שאני חושבת שאתה עלול להפוך לחסר בית
ואולי אפילו לגווע ברעב.
אתה יכול להישאר כאיש מכירות, אנדי.
תודה.
דווייט, אתה יכול להיכנס לכאן לרגע?
המשרד
תגיד את זה שוב.
אתה מוכן להיות המנהל החדש?
איפה?
-באיזה סניף?
כאן, בסקרנטון.
קדימה.
קדימה, דווייט. תקום.
בוא. אלה בשורות טובות.
אני מצטער.
חיכיתי כל חיי לרגע הזה.
זאת אומרת, הייתי ממלא מקום לזמן מה, אבל יריתי ברובה ההוא.
מה?
אבל לא מדובר בלהיות ממלא מקום זמני.
לא.
זה דווייט ק' שרוט,
מנהל.
למה כבר יש לך כאלה?
למקרה שמייקל או אנדי ייהרגו בתאונת דרכים
בדיוק בזמן שתתקיים תערוכה.
לא תתחרט על ההחלטה הזאת, דייוויד.
אני יודע.
לעולם לא אאכזב אותך.
אני יודע, דווייט.
אני יודע.
בסדר.
טוב, בסדר. אתה תצליח.
שלום.
מה קורה?
יש לי שאלה.
בסדר.
היתה לי שאלה.
באמת?
בחיי. -כן, בטוח.
חשובה מאוד. -אני צריך שתישארי כאן
כשאת חושבת על זה. -בסדר.
אני אחכה. -בסדר.
לא באתי לכאן רק כדי לראות אותך.
אני בטוח שלא.
מה היתה השאלה?
אני לא יודעת.
אבל אולי ייקח לי הרבה זמן להיזכר.
אז כדאי שאמצא מה לעשות בזמן שאני מחכה.
בדיוק.
היי, כולם. שיניתי את דעתי.
אני לא עוזב. אני נשאר במכירות.
תודה לאל.
כי מכירות עשויות להתגלות כתפקיד הכי מוצלח שלך.
בחירה טובה, גבר. ברצינות.
אני לא רוצה לראות אותך בפורנו בשנה הבאה.
בסדר.
יש מחזה מעולה על סוכן מכירות.
"מותו של סוכן".
אני לא חושב.
בטח, "מותו של סוכן" של ארתור מילר.
מחזה ידוע על חלומות שבורים.
לא, את המחזה הזה כתב בובספוג מכנס-מרובע.
יש לך אנשי קשר טובים?
דוחפים מלמטה, מסובבים וזהו.
עכשיו המהדק נסגר כלפי חוץ.
לא היה לי מושג.
אני מהדקת בצורה כזאת כבר עשרים שנה,
כמו איזו כבשה.
תראו מי חזרה. -חזרתי.
עכשיו אנחנו כאילו בדאבל דייט.
כי...
אולי באמת כדאי שנצא לדאבל דייט. זה נשמע כיף.
כן, באמת כדאי.
מה דעתכם על יום חמישי?
ימי חמישי קשים כי... -קשה באמצע השבוע
רק כי... -נכון. צודק.
תשכחו מזה. תתעלמו ממה שאמרתי.
מה?
שימו לב, כולם, הודעה קצרה.
ארגון מחדש קטן של הצוות.
דווייט שרוט... -דייוויד.
אני יכול לעשות משהו בזמן שאתה מודיע?
בחיים לא אעשה את זה שוב. -אני לא חושב.
אבל זה רק דבר אחד.
תן לי... -לא. דווייט, בחייך.
התכוונתי להגיד שדווייט... -רק פעם אחת.
שרוט... -מה?
אני מצטער, אני חייב... רק רגע. סליחה.
תן לזה להגיע לתא הקולי.
כן.
באמת.
אז נקנה לו מערכת תופים חדשה. -אלוהים.
אלוהים.
דווייט שרוט הוא המנהל!
כן!
בראבו.
כל הכבוד, דווייט.
קריד ברטון הוא המנהל החדש!
מזל טוב, גבר.
מה קורה?
דווייט הוא המנהל החדש.
הוא עשה את זה.
מזל טוב, דווייט.
פאם.
מזל טוב, חבר.
תודה, ג'ים.
מזל טוב, דווייט.
עוף מהכיסא של ג'ים.
אבל נלחמתי על הכיסא הזה.
אתה שייך לחדר הצדדי.
אולי אתה מוכשר, נראה. ניתן לזה כמה שנים.
תתחפף.
טוב שחזרת.
אז... -אז...
רציתי להציע לך עמדה חדשה. -בוא נשמע.
עוזר המנהל האזורי.
לא. לא יכול לקבל את התפקיד.
זה לא תפקיד אמיתי. -ג'ים.
אני אגיד לך למה אני אסכים.
עוזר למנהל האזורי.
זה תפקיד אמיתי ואני אהיה גאה למלא אותו.
נלחץ יד על זה?
סגור. גם כן משא ומתן, אידיוט.
שלא תבינו לא נכון. אני כאן בגלל פאם.
אבל זה בונוס אדיר.
אז כל המספרים מסתדרים?
לא הזדמן לי להגיד את זה, אבל מזל טוב, דווייט.
תודה. -כן, מזל טוב.
כן, ואני רוצה להיות הראשון שאומר, דווייט,
מזל טוב.
זה יום גדול בשבילך.
כן, נכון.
תמשיכו.
למה נטשתי כל כך מהר את החלום שלי?
כי עברתי נסיגה. זאת הבעיה.
כשאתה עובר נסיגה, קל לוותר.
כשקורטז הגיע למקסיקו,
הדרך היחידה לגרום לאנשיו להילחם באצטקים היתה לשרוף
את האוניות שלהם כדי שהם לא יוכלו לחזור הביתה.
מהלך ממש מסריח,
אבל יעיל מאוד.
אני צריך להתייחס ככה לעצמי.
כולם!
שיניתי שוב את דעתי. -מהי עכשיו?
חלום או לא חלום?
חלום.
הולך בעקבות החלום שלי.
צריך ללכת עד הסוף. נכון, ג'ים?
לא, אל תקרוץ אליי כי אני חושב שזו בחירה איומה.
עד הסוף!
טובי!
שיניתי שוב את דעתי.
אני בכל זאת עוזב את דאנדר מיפלין כדי להיות שחקן.
בסדר, אנדי. -כן, אבל יש איזה עניין.
אם אני רוצה להצליח אסור לי לחזור לדאנדר מיפלין.
צריך לשרוף את האוניות!
אז אני צריך שתפתח את התיק שלי
ותכתוב שפוטרתי בגלל גניבה
או בגלל משיכה בבולבולים.
אנדי, אתה יודע שאני לא יכול. זה שקר.
ברצינות?
כן, אני... -בחייך, תעשה את זה.
אני לא יכול.
טוב, בסדר.
רק שתדע שאילצת אותי לעשות את זה.
בחייך, אנדי. לא.
אלוהים. טובי, תפסיק לחסום את היד שלי. -אנדי.
לא. -זה... אתה אחראי לזה.
לא, אנדי.
טוב, בסדר, מזמזתי אותך מספיק. קדימה להוליווד!
אנג'לה מדברת.
שלום, גברת פלודוקובסקי.
איך אני יכולה לעזור?
הצ'ק לשכר הדירה שלי חזר?
כי לפני רגע העברתי לחשבון 25 דולר נוספים.
אז אם יש בעיה, היא בטח בצד שלך...
בסדר, טוב.
אז במה מדובר?
לא.
לא, את מגזימה, גברת פלודוקובסקי.
לא, את!
פינוי? בסדר!
אני לא רוצה לחיות בחור העלוב הזה גם ככה!
תקשיבי, אני אקבל בחזרה את הפיקדון שלי. דווקא כן.
זה לא הוגן!
את יודעת מה? הסנטר שלך מצמיח כל כך הרבה שערות,
שהפקחים היו צריכים לקחת אותך!
זה ממש לא נשי מצדך. את מגעילה!
מה זה היה לדעתך?
דייוויד.
איבדתי את החשבון של מדריך הטלפונים. יש לך מושג בכמה נייר מדובר?
ואני רוצה לציין שכעסתי על דווייט.
עשיתי את זה בכוונה.
אנחנו מניחים לעבר, אנדי.
מה אם אגיד לך שאני שונא אותך ואת החברה הזאת?
מספיק, אנדי! -תפסיק לסלוח לי, דייוויד. בבקשה?
זאת ההזדמנות האחרונה שלי לכבד את הדבר הכי טוב בתוכי.
מה אם אני אחרבן על המכונית החדשה שלך? -אלוהים.
אלינור רוזוולט אמרה פעם,
"העתיד שייך לאלה שמאמינים ביופי של החלומות שלהם."
אני חושב שהיא צודקת.
אני מרגיש רגוע עכשיו. -צא מכאן!
אני מרגיש שלראשונה זה זמן רב,
אני עושה את הדבר הנכון.
אנדי. -כן.
מה אתה עושה?
דברים כבדים כמו ספרים למטה
כדי לא למחוץ את כל הפריטים הקטנים.
זה לא מה שהתכוונתי.
אתה לא חייב לעזוב רק כי אמרת.
אל תיתן לגאווה להרוס לך את החיים.
בסדר?
זה לא שווה את זה.
אנג'לה.
היה בינינו דבר נפלא, והאמת שגם אני חושב על זה הרבה,
אבל אני... זה שייך לעבר,
ואני מרגיש שלא כדאי... -לא, זה לא...
לחזור שוב... -לא, עצור.
רק...
בסדר. -בסדר.
טוב, דרך צלחה.
בהצלחה, אנדי.
תודה, אנג'לה. גם לך.
תודה.
הגשר נשרף.
אין דרך חזרה עכשיו.
לורליי ואני רוצים להודות לכם ולהיפרד מכם
בדרך היחידה שאנו מכירים.
אלוהים אדירים.
אתה לא יכול פשוט ללכת?
אתה יכול פשוט להגיד יפה שלום.
טונה, אני איש במה ולכן אופיע.
"אני אזכור אתכם
האם תזכרו אותי?
אל תיתנו לחיים לחלוף על פניכם
ואל תבכו על זיכרונות
זיכרו את כל הרגעים הטובים שהיו לנו
נתתי להם לחמוק מאיתנו ברגעים קשים
אני זוכר שראיתי אתכם מחייכים בשמש
אני רוצה לחוש בחמימותכם עליי
אני רוצה להיות האחד
כי אני אזכור אתכם"
את בסדר?
השיר ממש יפה.
"האם תזכרו אותי
אל תיתנו לחיים לחלוף על פניכם
ואל תבכו על זיכרונות
אל תיתנו לחיים לחלוף על פניכם
ואל תבכו על זיכרונות"
אדיר.
יפה!
תודה, מרדית.
מי יודע? אולי אנדי כן יצליח.
הוא לא נורא.
כן, וגרועים ממנו מצליחים כל הזמן, כמו ליל רומיאו.
לא, הוא טוב.
הוא היה טוב.
לילה טוב, קווין. -לילה טוב, אוסקר.
אוהלים?
את מתכננת לצאת למחנאות?
חשבתי שהטבע גס בעינייך.
שיניתי את דעתי.
רק רגע, אנג'לה.
את לא חושבת לחיות באוהל...
אתה מוכן לא לדחוף את האף?
בסדר, אני רק רוצה להגיד את זה.
את לא עוברת לחיות באוהל. -אלוהים.
בואי לגור איתי. -אתה לא רוצה אותי בדירה שלך.
אני כן רוצה. כן.
לא לנצח, אבל עד שתעמדי על הרגליים,
וזה לא ייקח הרבה זמן.
זה המעט שאני יכול לעשות.
טוב...
חדרי רחצה נפרדים.
תודה.
בבקשה. בואי נלך לאסוף את פיליפ.
אחר כך נביא את החפצים שלך.
בסדר. -ותעופי מהמקום ההוא.
בסדר.
מותר להחזיק אצלך חיות מחמד?
אנג'לה...
אתמול הייתי סתם איש מכירות ממוצע של נייר,
בעל חווה וכמה חלומות על דלק מסלק.
היום אני יוצא מכאן כמנהל אזורי בעל חגורה שחורה.
מדהים איך שהחיים יכולים להשתנות ביום אחד.
דיברת עם וייד וקולין?
לא. ראיתי שהם התקשרו. למה? מה קורה?
יש הצעה על השולחן.
איזו הצעה? -רכישה.
מה? -אנחנו במשחק, מותק.
אלוהים. -עשינו את זה.
עשינו את זה!
ותקשיב, הקונים יוודאו שלא מדובר רק בפילדלפיה.
בסדר. -אז תקשיב טוב.
הם ישלמו לנו כדי להתפשט מערבה.
אנחנו מדברים על הספרס, על הג'אז, על הקאובויז.
בלייק גריפין, מותק.
זה ממש...
כן.
עשינו את זה.
כן, עשינו את זה.
כמה זמן הם חושבים שיידרש?
וייד אומר שנוכל לכסות את כל המדינה בשלושה חודשים.
בנאדם...
אני לא יכול.
לא יכול לעשות מה?
את זה, גבר. אני...
אני לא יכול לעשות את זה לפאם.
לא, ג'ים, זה משהו אחר.
זה הכול.
אני יודע.
ואני לא יכול לעשות את זה.
אז יש לך דירת רווקים מבולגנת ומטונפת?
לא, היא נקייה ומעוצבת היטב, כמו הבתים של רוב ההומואים.
הסטריאוטיפ תקף כאן.
אני לא יודעת. אף פעם לא גרתי עם הומו.
אנג'לה, את...
היית...
אני אוהבת אותו.
אני יודע.
אני מבין יותר מרוב האנשים, אבל שנינו צריכים להמשיך הלאה.
את לא יכולה...
לא, לא את הסנטור.
אני אוהבת את דווייט.