i tidigare avsnitt
Avdelningschef? Ja. Ägare av en stor rödbetsodling? Ja.
Förlovad med en äkta mjölkerska? Ja.
Senare i dag.
Vilka ser fram emot dokumentären?
Jag ska bli nästa idol via "USA:s nästa a cappella- sensation".
-Darryl? Darryl! -Hallå!
-Du stack utan att ta farväl. -Jaha. Det var dumt av mig.
-Hej då, allihop. -Men gå inte!
Håll min plats i kön.
Vill de höra snyfthistorier? Vänta bara tills de hört mig snyfta.
Vad händer?
Jag pratade med Darryl som pratade om resan. Du offrar så mycket.
Jag är rädd att inte räcka till.
Jag vet att det är ett regelbrott, men jag måste be er om en tjänst.
Grisarna ska grymtas.
-Att grymta grisarna är viktigt. -Dwight...
Den där pojken tittar på Galactica med exakt samma blick som jag!
Hördu, gubben. Stanley sover. Vi ska väl inte väcka sura valrossen?
Jag hörde det där!
Ska jag ta blöjfyllaren? Pam kan intyga att jag får ungar att knipa.
-Han har faktiskt en gåva. -Han saknar sin mamma, men...
Försiktigt, han bits.
Har du varit på en chefs kontor förr?
Ska vi leka, Philip? Leken är Schrute eller konsekvens.
Du väljer mellan två saker. En check för en miljon dollar...
...eller en smutsig gammal rödbeta. Usch och fy!
Vad vill du ha? Pengar eller rödbeta?
-Rödbeta. -Ja.
Ett vanligt barn hade valt pengarna, men du är inget vanligt barn.
Det syns på att du har så brett mellan dina vackra ögon.
-Det har varit toppen... -Elva år!
Han är del av ens liv i elva år, sen bara försvinner han.
-Kanske för all framtid. Men... -Lunchade vi nånsin bara du och jag?
Vet du vad? Jag bokar bord med en gång, på Cucino's.
Har vi festat och lyssnat på Led Zeppelin i min van?
-Det tror jag nog. -Nej, pax för en timme i min van!
Jag vill spela in dina historier.
Bara låta bandet gå i sex, åtta, tio timmar och se vad som kommer.
Vi hinner allt om kommande 12 timmar delas in i 90-minutersblock.
Jag ska kolla en instruktionsvideo om Excel, sen kör vi.
Vänta lite. Det var ett misstag av mig att smyga ut härifrån.
Men jag tillbringar inte resten av dagen här för att ni är sentimentala.
-Du måste ju! -Jag gör en grej med er allihop.
-Vilken av dem? -Ni får välja. Men inte vanen.
Vad är det här? Nån sorts sångtävling för ungdomar?
-Du är tillbaka! -Nej, det är jag. Andy.
-Jag vet! -Nej, jag är sminkad.
Bra gjort. Du ser till och med kortare ut.
Jag tog ur skoinläggen. Den här figuren har min riktiga längd.
Hej! - Lyckades du mata honom? Han bara spottar ut nappflaskan.
Han är smart nog att veta att han lurats på ett riktigt bröst.
Så smart är han inte. Han vet inte var jag har gömt hans anka.
Beklagar, domarna har fullt upp och tar inte emot fler nu.
-Vänta nu! Vad då? -Tack för att ni kom. Se programmet.
Så kan ni inte göra. Vi har alla väntat. Jag tänker gå in.
-Ta inte på mig! -Det gör jag inte.
Spring, gamle man! Spring! Spring för livet!
Försök inte! Jag märkte att du tänkte börja tafsa.
Jag är inte intresserad! - Jag är Casey Dean! Mig ser ni inte igen!
Jag menar att ni kommer att få se mig igen!
Tack.
Ni är kvar! Tack gode Gud.
Clay Aiken, Santigold, Aaron Rodgers, mina tre favoritmänniskor.
-Vad är det här? -Du är otrolig och är självklart med.
Så nu är det nån annans tur. Sådär, ja.
Jag heter Andrew Cornell, och jag är bara en gubbe med en sång i hjärtat.
Nej, du är en sminkad medelålders man.
Där blev jag avslöjad. Jo, jag försökte fånga er uppmärksamhet.
-Men ni vill bara höra min sång. Bra. -Nej tack.
-Gabriella var den sista. Adjö. -Nej! Så här får det inte sluta.
Jag sov i min bil, sa upp mig och brände alla broar.
Jag klossade på chefens bil och gjorde hemskheter med Carla Fern.
-Gult kort! -Det var... Ja, här är låten.
-Vad är det för låt? -Är du vansinnig?
-Det är Cornells stridssång. -Tack, vi är inte intresserade.
-Låt mig avsluta i alla fall. -Du är inte usel, men...
Många bra sångare var här idag. Du duger inte.
Oj, ni är verkligen elaka. Det är väl så programmet funkar.
-Jag tar en annan låt. -Får han det?
Hördu, du får ta och gå nu.
-Du kan inte sitta här och gråta. -Det kan jag visst det!
-Hej, Kevin. Hur är det, gubben? -Jag hör inte.
Jag pratar inte med er.
Hur känns det att bli ignorerad?
Okej, men Philip har en present åt dig.
-Ja, ett iTuneskort på 25 dollar. -Med sju dollar kvar.
Det är hans sätt att säga "Tack för att jag får hänga här".
-Är det från Philip? -Visst.
-Det var ett coolt drag. -Vill du hålla Philip?
Ja! Det där är Kevin.
-Försiktigt. -Vilken knubbis.
-Okej... -Jag tappar balansen!
-Sluta nu. -Ska vi leka med kaktusen?
Philip och jag har snackat och bestämt att vi ska bli bästisar.
Han är lite avig i början
men när han börjar köpa saker åt en, då märks det att han gillar en.
-Vi har tagit vårt beslut. -Har ni valt en enda sak?
-Vi vill dansa med dig. -Vill ni dansa?
En dans, allihopa tillsammans.
-Vill ni det? -Absolut.
Fixa några schyssta högtalare, så gör vi det på riktigt.
-Du ville prata med mig. -Dörren. Stolen.
-Det gäller Philip. -Han är bara här idag...
Jag har skäl att tro att pojken är en Schrute.
Om det är så, så ska pojken ha det han förtjänar.
En stor gård, ett arv och rätten att uppfostras enligt Schruteregler.
Du kommer såklart att gottgöras i form av ett frieri.
Omtänksamt.
Du får bo på min 650-hektarsgård, bättre än i en bögs garderob.
Om han vore din son så vore det en lysande plan.
Men det är han inte. Han är inte din son.
Jag förstår.
-Får jag återgå till mitt skrivbord? -Ja.
-Vad är det här? -Jag försökte uttrycka mina känslor.
Men du trodde mig inte, så jag behövde lite hjälp.
Jim! Jag behöver min assistent nu. Larmkod röd.
-Jag har inte kodnyckeln på mig. -Nu!
Min assistent kan hjälpa dig. Men han är slö, så driv på honom.
Jim. Jag skojar inte. Jag behöver dig.
-Det gör inget. -Okej...
Det här är...
-Vad gäller det? -Jag tänkte fria till Esther idag.
Oj. Grattis. Det är ett stort steg.
Hon har så många goda egenskaper. Ung, vacker
med busbra gener. Hennes släkt beundrar mig, min tolererar hennes.
Nästan samma släkt, vi är bryllingar.
Bra för blodslinjen, utan att vara incest.
Låter bra. Ni lär bli lyckliga ihop.
Och i hennes hemgift ingår en hel frys med bästa tjursperma.
-Snacka om många fördelar. -Och hon väver täcken och mattor!
Vad är då problemet?
Angela.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag vet bara att varje gång jag har ställts inför ett svårt val...
...så är det bara en sak som är viktigare än allt annat.
Något som får en att släppa allt man var så säker på.
Varenda instinkt, varenda rationell beräkning...
Nån sorts virus?
-Kärleken. -Jaha...
Jag bad dokumentärteamet visa varför jag inte lär ångra nåt.
Jag är kär i dig.
Dwight, vad som än händer, så måste
du glömma allt det där andra.
Du måste glömma logik, rädsla och tvekan.
Gör allt du kan för att nå den kvinna
som gör allt bli värt det.
I slutänden måste man bara kasta sig ut.
Du älskar Angela, Dwight. Det har du nog alltid gjort.
-Du är en bra assistent, Jim. -Inte lika bra som du.
Det är helt sant.
-Stick härifrån. -Ska ske.
Jag satt och kollade min present.
Det är en fantastisk present, för den har bonuspresenter.
Kolla inuti.
-Herregud! Ett skolfoto! -Jo.
-Otroligt! Är det här köksuret? -Jag använde det knappt.
Det här är världens bästa present. Vänta lite... Vad är det här?
-Minigolfpennan du kastade på mig. -För typ tre år sen? Sparade du den?
-Så du tittade på den? -Jo.
Då är du väl redo för den här.
-Vad är det? -Nåt från tekannan.
Allt du någonsin behöver veta står på den lappen.
Skulle du inte räcka till för mig? Du är allt för mig.
Tack.
-Är alla redo? -Kör igång, rödtopp!
Jag ville smyga ut. Det kändes värdigt.
Men att ha Kevin juckandes i fram och Erin bakifrån...
Det är en lämpligare avslutning på mina år här.
Jag kommer att sakna dem.
Vi ses på Poor Richard's.
Hejdå, Philip. High five!
-Jag kör Philip till mamma. -Ska inte jag lämna honom?
Hon vet inte att jag bor med en kvinna. Jag vill inte väcka hoppet.
-Hejdå, raring. -Men jösses!
-Stanna bilen! -Dwight?
-Stanna vid vägrenen! -Varför?
-Stanna! -Vad är det...? Dwight!
-Dwight! Vad fan är det med dig? -Lyssna på mig!
Jag älskar dig! Och det gör inget att Philip inte är min son!
Jag uppfostrar hundra barn med hundra andra fäder för att få vara med dig!
-Kan du släppa den där? -Den uttrycker min kärleks volym!
Det är för högt.
Det här är en ring som kommer från min farmors skinka.
Efter ett skott från Coors-dynastins gangsterpatriark.
Smält i ett mennonitiskt gjuteri...
Okej, ja. Ja, det gör jag!
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig.
-Och jag ljög för dig. -Vad då?
-Philip är din son. -Varför sa du...?
Du ska vilja gifta dig med mig för att det är mig du vill ha.
Lägg av!
-Jag är pappa. -Du är pappa.
Slå er ned. Vi har det bordet och det. Men inte det, det eller det.
Golvet är fritt och Meredith har tagit över toan.
-Du måste byta till PBS. -Det är baseboll.
-Alla kommer att älska dokumentären. -Om vad då?
-Ett pappersbolag. -Hur många vill se matchen?
Vilka vill se reklamfri tv?
Oavgjort, då gör jag inget.
Min herre, jag ber er. Programmet handlar om mig
och hur jag söker efter kärlek på fel ställen.
En röst till på dokumentären.
-Ja, då så. -Ja!
-Hur gick det på sångprogrammet? -Äh, skit samma. Det var inget.
Okej, trettio sekunder kvar till sändning.
-Jag är lite rädd. -Jag är inte redo.
Det kan man inte vara. Vi vet inte ens vad det är.
Vi vet en sak: Inget kommer någonsin att vara sig likt.
Då var det dags.
Kvartalsrapporten ser bra ut, Jim. Hur går det på biblioteket?
-Jag kunde inte få dem att skriva på. -Så du har kommit till mästaren.
-Är det så, Gräshoppa? -Du ville ju prata med mig.
Ja, låt mig visa hur man gör.