DUPĂ UN AN...
Anul trecut am consolidat întreaga piață Scranton.
Am recâștigat White Pages și districtul școlar,
în Lackawanna. Vindem peste tot.
Mă însor mâine după-amiază. Dimineață are loc o mică reuniune,
un fel de „ce s-a întâmplat cu ei” la un cinematograf local.
O să fie frumos să-i revăd. Pe Kevin nu l-am văzut de când l-am concediat.
Ziua de azi marchează niște etape importante.
După cum știți, Stanley iese la pensie.
- Discurs! - Nu.
Următorul tort, cel mai glazurat este pentru Kevin.
- Da! Stai. De ce? - Citește pe el.
„Dispari”? Cum adică?
E modul colocvial de a spune că ești concediat.
- Poftim? - Dwight, nu poți face asta.
Tortul a vorbit, Pam. Îmi pare rău!
Dacă poate cineva să motiveze rămânerea lui Kevin...
În baza meritelor sale.
Toby o să împiedice asta.
Când cineva era concediat, Toby a anulat...
- Da, nu cred... - Toby, stai! Ține minte.
Iată tortul tău.
Pa-pa, Toby!
Măcar al meu e cu ciocolată.
LA BIROU
Limuzina ajunge la ora 17:00.
Vreau să fiți gata, ca să avem timp.
- Petrecere, bordel. - Fără bordel. E seara lui Dwight.
Tu ești bestisch mensch.
Dwight m-a ales bestisch mensch. „Cavaler de onoare” în limba Schrute.
Se lasă complet pe mâna mea în seara asta.
Știu că timp de peste 12 ani, nu i-am făcut decât farse.
Dar diseară... Numai surprize plăcute...
Surprize plăcute.
Jim, am uitat să zic că-n filme, la petrecerile burlacilor se mai întâmplă
crime accidentale. Nu e nevoie de așa ceva diseară.
- Avem de umplut trei ore. - Sigur nu vine Mose?
De când s-a mutat Angela,
iar Mose nu mai doarme cu mine,
s-a purtat ciudat legat de nuntă.
Mose se poartă ciudat? Nu-i stă deloc în fire.
- Ciocolată de casă? - Mulțumesc. Ador ciocolata ta.
M-am îngrășat de când sunt aici.
Îți permiți să te îngrași.
Am adus oameni noi și unul vechi.
Îmi place Devon.
L-am angajat după falsa moarte a lui Creed în presă,
a doua zi după documentar.
Singurul păcălit a fost Kevin. Atunci a apărut poliția.
Creed, se pare, a fost în trupa The Grass Roots, în anii '60.
Poliția spune că vindea droguri în perioada aceea.
Și făcea contrabandă cu carnea unor animale ocrotite.
Și fura LSD de la armată.
Sigur că vorbesc despre asta. De ce nu?
Coristul Americii a transmis audiția mea,
iar când am început să plâng necontrolat,
se pare că am impresionat mulți oameni.
Dar nu în direcția compasiunii.
Videoclipul a devenit viral, cum se spune.
- Nu te poți pune pe plâns aici. - Ba mă pot pune pe plâns aici!
Două milioane de vizualizări în prima săptămână, apoi parodii.
Una din Filipine are 12 milioane de vizualizări.
S-au distrat și comedienii pe seama mea.
Haide, Smiorcăilă, nu fi bebeluș!
O să fie bine.
Pentru Weekend Update, sunt Seth Meyers! Iar el e Smiorcăilă. Noapte bună.
- Salutare! - Andy?
- Te-ai întors? - Da.
- E Smiorcăitul, nu? Doamne. - Mă bucur să te văd.
- Bună, Andy! - Bună!
O îmbrățișare de la mama urs.
Andy, mi-am făcut griji pentru tine. Cum îți merge?
- Îmi e cam cald. - Bietul de Andy.
Mulțumesc, Phyllis!
- Bună! - Salut!
Darryl!
- Salut! - Ce faci?
Nu te-am văzut la aeroport, în limuzină?
Ce? Probabil că era un alt individ extrem de arătos.
Ce mai faci? Nu te-am sunat. Mă gândeam că ți-ai schimbat numărul.
Nu l-am schimbat. Dar sunt bine. Nu sună nimeni.
- Ce? - Surpriză!
Credeam că nu puteți veni!
Da, dar au mutat filmarea în același weekend
și ne-au plătit să venim. A fost soarta.
Soarta?
Sigur că da. Eu și Pam am inventat scuze la fiecare două săptămâni.
Vă amintiți de operațiile mele cu inel gastric?
Nici eu. Surpriza plăcută numărul unu.
- Darryl! Andy! - Bună, Pam!
- Ce faci? - Suntem bine. Da!
Sunt sigură că și voi sunteți bine, fiindcă de ce nu ați fi?
Darryl, cum e în Austin? Spune-mi totul. Cum e fuziunea?
Am tot citit despre Athlead.
Îmi place. Se numește Athleap acum. Iar orașul e uimitor.
- Da? - Da, e marfă. Muzica e super,
iar tacos sunt pe bune.
Sună incredibil.
Băieți, a venit limuzina. Să mergem. Schimbați-vă, dacă e nevoie.
Bine. Distracție plăcută!
Și tu, Andy.
De ce oprim? Jim, asta nu era în program.
- Jim? - Ieși!
- Haide!
- O să tragi în mine, Jim? - Nu, Dwight.
Tu tragi.
- O bazooka. Ai ținut minte. - Bineînțeles.
Surpriza plăcută numărul doi.
- Salon privat! - Așa, frate!
De vis!
- Cum o duci, Andy? Pe bune. - Merge bine, de fapt.
Am vorbit la Cornell, la absolvire.
M-au invitat absolvenții ca o glumă, dar a fost un mare succes.
Cred că a fost marfă.
Așa am primit postul în administrație.
- E voluntariat sau... - Nu, e o slujbă.
Îmi merge grozav!
- Să înceapă petrecerea! - Unde e puiul meu?
- E sora mea mai mare, Rachael. - Nu, ea e sora mea mai mare, Angela.
Suntem foarte apropiate. Vorbim propria limbă.
Oamenilor le place.
- De când stăm aici? - Salut, băieți!
- În sfârșit! - Slavă Domnului. Suntem flămânzi.
- Cine a cerut specialitatea bucătarului? - Acolo.
Nu am comandat nimic. Nici de băuturi nu ne-au întrebat.
Care e specialitatea?
- Cred că aveți un apetit pe cinste. - Avem.
Vrem o pâine cu ceapă, te rog.
Și spune-ne despre supe.
Sună bine specialitatea bucătarului. Ce e mai exact?
Ce faci? Îmi arăți ce gust are specialitatea bucătarului?
Are gust de țigări. Nu e bine.
Nu e bine deloc.
Am auzit că aveți nevoie de curățarea țevilor sau ceva.
- Angela, a venit instalatorul special! - Ce-i asta?
Taci! Jakey?
- Mamă? - Stai. Ce?
Frate!
Fă-ți treaba. Prefă-te că mama nu e aici.
E cam aiurea.
Fă-le spectacol, afaceristul meu mic!
- Bine. - Dă-o jos.
Bună alegere, Jakey! Cântecul face totul.
Bine...
Bravo, fiule stripper al lui Meredith.
- Rachael, ești bine? - Nu știu!
- Doamne! - Fii blând, Jakey, blând!
Stai puțin.
Așa e mai rău!
- Termină, Meredith! - Scuze! Continuă, Jakey.
E în regulă. Mulțumesc. Știi ce? Nu e nevoie...
Nu, e în regulă.
Pentru ultima dată, vreau o salată cu oțet balsamic.
- Dwight, nu e chelneriță. - Nu mai spune!
Dacă vrei să plece, dă-i bacșiș.
Pentru ce? N-am primit nici pâine încă!
Vrea cineva să împărțim un cartof copt?
Aveți? Nu sunt prăjiți în ulei, nu?
A fost interesant.
- Ce s-a auzit? - E doar vântul.
- Vrei să încui ușa? - Bine.
E doar vântul, vezi? Nu e nimic.
Bine. Nu e nevoie să lași ușa larg deschisă.
Am înțeles. E doar vântul. Vino înapoi și... Doamne!
Phyllis? Ce s-a întâmplat?
Nu credeam că o să zic asta, dar am mâncat prea multă măduvă.
Da, Pam. Ce?
Angela a fost răpită. Phyllis a lăsat ușa deschisă,
a intrat un ciudat, a luat-o și a fugit cu ea.
Mose!
Băieții cred că a fost Mose.
Minunat! Intră și el în atmosfera de petrecere.
Fantastic! A făcut un braut entführt.
- Ce-i aia? - Ritul furtului miresei.
O să ia mireasa și o s-o ascundă într-un bar.
Când voi găsi locul, trebuie să fac cinste tuturor.
Bravo, Mose!
- El e Mose? - Am venit să-mi iau mireasa înapoi.
Întâi, ia-ne de băut! Dacă vrei mireasa, ia de băut!
Foarte bine, fac cinste!
Barman.
Măi să fie!
- Am auzit că ai cumpărat un bar, Kevin. - Pe ăsta...
Acum, șterge-o de-aici.
De ce l-ai ales pe ăsta?
E o farsă de-a ta. Propriul bestisch mensch.
Nu e o farsă. A venit timpul să îngropați securea.
Risipă de secure.
Vorbiți.
- Măi să... - Ai zis deja „măi să fie”.
Lui Dwight îi e dor de Kevin. L-am văzut făcându-i portretul.
Mâine se însoară. Nu ai voie să fii trist în ziua nunții.
N-a fost personal, ci din cauză că nu ți-ai făcut treaba.
O spui doar ca să mă liniștești.
Nu, serios. Erai îngrozitor la matematică,
la organizare, management, igienă personală.
Aveai căutări așa scârboase pe net, că am aruncat computerul.
- Despre asta a fost vorba? - Da.
Vino încoa'!
- Mi-a fost dor de tine, Kevin. - Și mie de tine!
- O surpriză plăcută. - Da, Mose. Surpriza plăcută numărul trei.
Ați primit băuturi. Unde e mireasa mea?
Mose? Ce?
Mose!
Ai ceva la cap, idiotule?
CONFERINȚA DE SÂMBĂTĂ DIMINEAȚĂ
- Angela vine sau... - Nu.
Nu ne putem vedea în ziua nunții.
O dor picioarele de la portbagaj.
- Așa e. - Salut!
- Stanley! - Cum e în Florida?
Minunat.
Da, locuiesc în Florida acum, la marginea parcului Everglades.
Stau pe prispă toată ziua și cioplesc păsări.
Doar eu sunt emoționat?
Tu cum ești? Trebuia s-o lăsăm baltă?
Nu. Sunt bine.
Nu par interesați oamenii, oricum.
Îmi pare rău. Cred că e din cauza mea.
Mă cam urăsc oamenii de când a ieșit melodia.
Mă pun aici pe plâns Ba pot să mă pun aici pe plâns
Voi chiar sunteți răi Nu se poate sfârși așa
Am dormit în mașină Am demisionat, mi-am dat foc la valiză
Și am făcut lucruri îngrozitoare
Nu ești bun
Glumești?
- Nu ești bun - Calmează-te
Oamenii chiar dansează pe melodia asta. O avem în playlist.
Dar nu Andy primește banii.
Da, oamenii te urăsc.
Mă duc să vorbesc cu managerul. Ar trebui să plecăm.
E Andy Bernard.
- Doamne! - Da.
Cum a fost să vă vedeți viețile la televizor?
Ca atunci când vezi un documentar despre cum se face mâncarea.
E puțin dezgustător.
Înveți multe, dar nu-mi doream să știu acele lucruri.
Cu tehnologia modernă de supraveghere,
suntem urmăriți constant,
fie de guvernul nostru sau de guvernele altor țări,
adică Google.
Voi sunteți filmați mai mult decât am fost noi.
Pe mine nu mă recunoaște nimeni, dar prietenii îmi spun Plop acum.
Deci, mulțumesc PBS.
Jim, DVD-ul din ultimul episod a fost foarte romantic.
Pam, vrem să știm cu ce gest romantic
l-ai răsplătit pe Jim că a renunțat la Athlead?
Cum răsplătești un om pentru așa ceva?
Nu știu. Mă gândesc eu la ceva.
Mă răsplătește zilnic prin faptul că e soția mea
și este de ajuns.
Bine.
Dacă Jim ar fi al meu, i-aș da voie să facă orice.
Dacă aș avea norocul ăsta, l-aș lăsa să facă orice. Orice.
Ai și o întrebare?
Nu.
Pam, ce scria în biletul din ceainic?
Aș vrea să păstrez secretul.
Când ești filmat timp de nouă ani,
vrei să ții pentru tine unele lucruri.
Mă rog... Ce scria?
Trecem mai departe. Următoarea întrebare, vă rog.
Vă simțiți lipsiți de scop, acum că nu mai sunteți filmați?
Da.
O întrebare pentru Jim și Pam.
Telespectatorii au văzut cât de mult vă iubiți
și că sunteți suflete pereche.
Pam, cum de te-ai îndoit de asta, când s-a mutat Jim în Philadelphia?
Nu m-am descurcat foarte bine atunci.
Nu am comunicat și am fost cam egoist...
Mi-a fost teamă.
Mă bucuram de ce aveam și nu voiam să risc totul.
Și eu cred că m-am îndoit puțin de el.
Am greșit, fiindcă îmi demonstrează mereu.
Dar când a început transmisia,
oamenii îmi spuneau pe stradă că am o iubire ca-n povești.
Dar anul trecut, am avut multe momente care nu au fost deloc așa.
Dar apoi, lucrurile au devenit profunde, mai puternice,
și acum e mai bine ca într-o poveste.
E ca o carte lungă pe care nu vrei s-o termini
și îți place asta, fiindcă nu vrei s-o lași jos.
Ca Harry Potter?
Da. Ca Harry Potter.
Întrebare pentru Erin.
Serios?
Da. Lucrul care mi-a plăcut cel mai mult în documentar
a fost cum ți-ai căutat mama biologică.
Mulțumesc!
Cum de nu o urăști?
Eu nu pot decât să-mi imaginez
că ești furioasă din cauza ei, că o urăști.
Uneori, poate. Dar nu e o ură viscerală.
E mai mult așa: „Mamă, te urăsc”,
iar ea spune: „Treci în camera ta, domnișoară”,
iar eu bat din picior și fug sus. Și am camera mea, ceea ce e marfă.
Apoi luăm cina împreună. Dar nu știu. Trebuie s-o cunosc.
Mersi.
Erin?
Da.
Erin...
Da, mai aveți o întrebare?
Mamă?
Erin, aceeași întrebare, dar despre tatăl tău.
Cred că ne putem opri aici.
Să le mulțumim participanților pentru că au venit.
Săptămâna viitoare la Centrul Cultural Scranton,
nu uitați, e semifinala de step irlandez.
Câștigătorii pentru Atlanticul Mijlociu.
Unde e coșul pentru daruri?
- Aici, dle. - Bine.
- Bună, eu sunt Dakota. - Jeff Bomondo.
Vând plăci ceramice în Newark. Soția mea se numește Kathryn.
Îți pot arăta cardul de asigurat, dacă e nevoie.
- Ești pregătit? - Glumești? M-am născut pregătit.
Dwight.
Nu știu cum să-ți spun, dar avem o mică problemă.
Nu. Ce e?
Preotul mi-a spus că în mod tradițional,
bestisch mensch trebuie să fie mai în vârstă decât mirele.
N-am auzit de așa ceva.
Eu nici atât, evident.
Dar nu pot. Sunt mult mai tânăr decât tine.
- Cam mult spus „mult mai tânăr”. - În orice caz.
- Un pic doar. - În orice caz, Dwight.
Nu pot să fac asta pentru tine. Îmi pare rău.
Jim...
Chiar aș vrea să pot face ceva.
Michael.
Nu pot să cred că ai ajuns!
Așa zic și femeile.
- Cea mai bună farsă. - Da!
VA URMA