Már egy éve én vagyok a vezető,
holnap délután lesz az esküvőm.
Jó lesz újra látni őket!
Darryl, milyen Austin? És az Athlead?
Imádom. De már Athleap a cég neve,
és a város is elképesztő.
Felszólaltam a Cornell évnyitóján.
A végzősök poénból hívtak meg, de nagy siker volt.
Tuti bombasiker volt.
- Angelát elrabolták. - A jó öreg Mose!
Szertartásos menyasszonyrablás volt.
Mi a f*** bajod van, te k******* s******?
Erin! Azt találtam igazán lenyűgözőnek a dokumentumfilmben,
mikor az igazi anyádat kerested.
Anya?
Dwight, nem lehetek melletted.
Te már elmenté!
Mondta a jó nő.
A HIVATAL
Milyen sár van!
És ha márkás cipőben jövök?
Megspóroltam neked 600 dolcsit!
Kösz a segítséget, édes.
Kelly? Te itt vagy?
- Szia, Ryan! - Szia!
Kié a kisbaba? Bébiszitter lettél?
Nem, az én gyerekem.
Randiztam egy lánnyal,
egy napon lement új töltőt venni az elektromos cigarettájához.
De nem jött haza.
A legócskább trükk.
Ravi, nézd ezt a cuki kisbabát!
Ravi gyerekorvos, és néhány betege elég undi.
Édesem, ők koraszülöttek.
- Aha. - Jó volt újra látni, Ryan!
Köszi.
Hű! Talán túl magas a sarok.
Nem az a túl magas.
Csak három órát töltöttem a csomagtartóban.
Kösz, hogy nem zártad be az ajtót, ahogy kértem!
Bocs, Phyllis! Nem tudhattad.
Már ha eljutok az oltárig.
Eljuttatlak odáig!
Ha törik, ha szakad.
Miután ez a Schrute-hagyomány,
a pár a saját sírjában áll,
egyfajta emlékeztetőként, hogy ez az egyetlen menekülési út abból,
amit most megtesznek.
Értem a szimbolikát, de miért ilyen sekély a sír?
"Kelj föl, kedvesem, gyere szépségem!
Nézd, elmúlt a tél,
elállt az eső, elvonult.
Az éneklésnek ideje eljött,
és gerlice hangja hallatszik földünkön.
Mutasd meg arcodat,
hadd halljam hangodat, mert szépen cseng a hangod,
és bájos az arcod."
Ezennel férjjé és feleséggé nyilvánítalak benneteket.
Hölgyeim és uraim, kösz, hogy eljöttetek!
Kérlek titeket, vigyétek a szalmabálátokat a fogadásra.
Ülőalkalmatosságnak.
A sorok mentén vannak pót bálakampók.
Csak szúrjátok bele!
Mindenki!
Hol tanultál meg táncolni?
Nem tudom, mindig is jól táncoltam.
Ravi?
- Drake kiütéses lett és láza is van. - Jaj, ne!
Gondoltam, megvizsgálhatnád.
Jó. Nem érzed jól magad, kisöreg?
Jó, persze. Bemenjünk?
Nem tudnád te bevinni? Kicsit kiszáradt a torkom.
Jól esne a szünet, egy kis víz.
Tuti nem akarsz bemenni?
Ravi, csináld már! A baba izzik. Hát nem ez éltet?
- Menj már! - Köszi, Ravi!
Nagyon szépen köszönöm! Mindketten hálásak vagyunk. Köszi!
Nem tudom, Ryan. Nem néz ki túl jól a baba.
Rendbe fog jönni. Epret nyalt.
Allergiás rá, de kiheveri. Muszáj beszélnünk.
Ezt tetted a gyerekeddel, csak hogy beszélhess velem?
Olyan sok képe van a gyerekeiről,
hogy két mobilt kellett vennie két külön előfizetéssel.
Úgy örül, hogy van családi csomag!
Hiányoztál.
Te is nekem.
Sokak szerint Stanley Hudson gonosz, zsémbes öreg.
De... faragna ilyet egy zsémbes öreg?
Ez én vagyok.
Én vagyok.
- Szeretlek. - Én is!
- Örökké együtt leszünk. - Elszökünk!
Végre elköteleződtem!
Szabályok?
Nem láttátok Ryant? Vagy Kellyt?
De. Nemrég közösen elszöktek.
Kelly azt reméli, megtartod a babát,
hogy együtt új életet kezdhessenek.
Na jó, én befejeztem. Tessék!
Hívd a gyermekvédelmet, és jelentsd be!
Találnak majd Ryan helyett jobb szülőt.
Nem tudom.
Kevin, én segíthetek neked.
Bizony.
Kereshetek valakit, aki...
Aki úgy szereti azt a csodaszép kisfiút, ahogy megérdemli.
Rendben. Így még jobb is.
- Igen, az. - Helló!
- Igen. - Szia!
Igen, így jó.
De milyen jó!
Ha Ryan kéri vissza a gyerekét, adjátok át, keressen meg.
Valahol Európában leszünk.
Ugye?
Mintha a gyerekeim felnőnének...
és összeházasodnának.
Ez minden szülő álma!
- Köszönjük. - Jó éjt!
A stáb hatalmas záróbulit tart ma este.
Igen, hallottam. Elég gagyinak tűnik. Bocsi!
Toby, te mész?
Passz. Lehet, korán lefekszem.
Még csak este 6 van. Gyere, mindenki ott lesz!
- El kell jönnöd, Toby! - Ja.
Na, Toby!
- Jó, beugrom. - Ez a beszéd!
Kibújok ebből a ruhából.
Én meg az enyémből.
Bocs, Pam!
Mi folyik itt?
Miért vagy még itt?
Úgy sajnálom, egy órát késtek.
- Komolyan, mi folyik itt? - Oké.
Szóval... az elmúlt egy év remek volt,
te is remek voltál, és...
tudom, hogy döntened kellett,
lemondtál valamiről.
De én sosem akartam, hogy bármiről lemondj értem.
Gondoltam, ha kapnánk egy ajánlatot,
és semmi sem állna az utunkban,
és eléd járulhatnék egy hatalmas Jim-gesztussal,
egyszer megmutatnám, mennyire szeretlek,
és mennyire hiszek a jövődben.
Mióta árulod a házat?
Két hónapja.
- Azért olyan tiszta! - Aha.
Nélkülem akartad csinálni?
Hát, a tudtomon kívül vetted,
gondoltam, eladhatnám a tudtodon kívül.
Értem.
Hova mennénk?
Esetleg Austinba?
Hidd el, ezt nem kell megtenned neked.
Kettőnkért teszem.
- Megvesszük. - Utolsó...
Várjanak egy percet! Az elmúlt pár hónap sokat jelentett,
- és csak te... - Állj!
Várjon, mit mondott?
Meg akarjuk venni a házat.
Ezt akarod?
Ezt akarom.
- Tényleg ezt akarod? - Tényleg!
Atyaég!
Darryl, figyi!
Mi?
- Szép. - Az csak a PBS-főnököknek jár.
Csak ezért 50 dolcsit kellett adnom a PBS-csatornának.
Egy kis figyelmet kérnék!
Egy éve kaptam az első művészeti megbízásomat,
hogy festményt fessek a cégnek.
Úgy döntöttem, a papír történetét festem le.
Majd valaki egy rakás feneket fújt rá,
és újra kellett kezdenem.
De végül jól sült el,
mert megfestettem a tökéletes alkotást,
mely a mi történetünk,
mindannyiunké.
Ez pedig a tied, Jim.
Rajta!
Mindenki álljon fel ide, és fotózzatok le!
Úgy értettem, minden dolgozónk álljon fel ide.
Nagyon jó! Még párat.
Mindenki mosolyogjon!
Jó, így jó. Elég is lesz. Köszönjük!
Oké, kell egy ital!
Ja, az mindenkinek kell.
Dunder Mifflin, itt Pam.
Sajnálom!
Jim Halpert már nem dolgozik itt.
Nem néztem végig az egészet. Pár rész után túl fájdalmas lett.
Folyamatosan üvöltözni akartam Pammel!
Olyan sokáig tartott, mire fontos dolgokat tettem.
Elég nehéz elfogadni, hogy oly sokáig nem voltam boldog,
de lehettem volna.
Jim másfél méterre volt tőlem, mégis négy évbe telt beleszeretnem.
Remek lenne, ha mások is látnák,
és tanulnának a hibámból.
Nem vagyok tragika. Már boldog életem van.
De...
megdobogtatná a szívemet,
ha valaki megnézné és azt mondaná:
"Légy erős, bízz magadban, szeresd magad, győzd le a félelmeid.
Csináld, amit szeretnél.
De cselekedj gyorsan, mert az élet rövid."
Ha létezik valami, amit ebből az egészből megtanultam,
az az... hogy ha elég ideig filmezel valakit,
biztos csinál valami ostobaságot.
Az emberi természetből adódóan.
- Szevasztok! - Helló!
Mi van a nászúttal?
Az várhat holnapig. Veletek akartunk bulizni.
Vagyis mégis mikor leszünk újra így együtt?
J, P és D, a három amigó. Örül a szívem.
Mit szólnátok, ha visszaérek a nászútról,
poénból beülnénk a tárgyalóba?
Mi ez a sokatmondó nézés?
Tudod, mit? Beszélnünk kellene.
Gyertek csak! Ezt nézzétek!
Mi az?
Valószínűleg azon tűnődtök, milyen nyomot hagytok?
Miről lesztek ismertek?
Talán meglepő lehet...
Végre már érzem.
- Az Athlead jó. - Athleap.
Jim meg csont nélkül vissza tudna szállni.
Majd látogatóba visszajövünk, de ideje hivatalosan is...
Ki ne mondd! Ki vagy rúgva! Mindketten.
Na, ne már! Ne így végződjön!
Ugyan, csak a végkielégítés miatt.
Csak annyit tehetek,
hogy egy hónapot kaptok minden évért.
Kösz, Dwight!
Ha Austinban járnál...
Ugyan minek? A művészet, a zene, a csodás éjszakai élet miatt?
Kösz, nem!
De ha a környéken jártok, mindig lesz hol megszállnotok,
a pajtámban.
Ez a beszéd!
Kijövök-e a munkatársaimmal?
Először is, ők már nem a munkatársaim.
Beosztottjaim vannak.
Tehát... jól kijövök-e a beosztottjaimmal?
Lássuk csak!
A beszállítói kapcsolattartóm, Meredith Palmer
az egyetlen ember, aki helyesen tud csápolni a Motörheadre.
A könyvelőm, Oscar Martinez a gyerekem keresztapja.
A korábbi könyvelőm, Angela Schrute, már a feleségem.
A legjobb kereskedőm, Jim Halpert, a tanúm,
és az adminisztrátorom, Pamela Beesly-Halpert a legjobb barátom.
Szóval...
igen.
Azt mondanám, jól kijövök velük.
Talán sajnáltok engem,
de igazából én sajnállak titeket,
mert majd elmentek a Cornellről!
Ismételjétek utánam:
Már hogy ne ülhetnék itt picsogva!
Ez az!
Ügyes voltál. Komolyan.
Kösz, apa. Darryl.
Olyan sokat voltam a Dunder Mifflinnél,
az régi haverjaimra gondoltam, az egyetemi a-capellásokra.
Az a fura helyzet áll fenn,
hogy azt teszem, amit szeretnék, az álommelómat a Cornellen,
de csak azokra a régi haverjaimra gondolok,
akikkel itt haverkodtam össze.
Bárcsak időben felismertem volna a régi szép időket,
még mielőtt elhagytam őket.
Valaki írhatna erről egy dalt.
Ma láttam egy barátot De oly régen volt már
Elfelejtettük egymás nevét
De nem számít Mert mélyen legbelül
Ugyanazt érezzük egymás iránt
Képzeld el, hogy visszamész, és megnézel egy felvételt az életedről!
Láthatnád, ahogy megváltozol,
és... hibázol... és felnősz.
Láthatnád, ahogy szerelembe esel.
Láthatnád, ahogy megnősülsz.
Ahogy apa leszel.
Ezt mind megkaptam tőletek!
És ez...
egy csodás ajándék.
Jim, emlékszel Flonkertonra, mikor szervezted az olimpiát?
Állat volt.
Kösz, Phyll!
Még megvan az érmem.
Van egyáltalán matracod?
Nem, de az az érem még megvan.
Oscar!
Azt hiszem, meleg vagyok.
Ezt miért mondod?
Mert olyan érzelgős vagyok!
Nem vagy meleg.
- Igen, de talán azért... - Nem vagy meleg.
Már az ismerőseim arca
Ugyanolyan lázban ég
Azt hiszem, réges-régen Ismertem valahol őket
Hogyan sikerült?
Hogyan fogtátok meg a lényegét?
Az érzéseinket, és ahogy egymáson nevettünk,
és ahogy teltek a napjaink. Hogyan sikerült?
Hogy működtek a kamerák?
Ez egész olyan önkényesnek tűnik.
Azért jelentkeztem ide, mert épp volt üres pozíció.
Hátul ültem le, mert üres volt.
De...
nem számít, hogy jutsz oda, vagy hol kötsz ki,
az embernek megadatott a csodás képesség, hogy otthonná varázsolja ezt a helyet.
Csináljuk!
Szerencse, hogy volt esélyem megosztani a béna sztorimat
bármelyik nézővel, aki azt hinné,
hogy senki sem kakilna bele az iratmegsemmisítőbe.
Nem vagy egyedül, nővér!
Majd sörözzünk valamikor.
Boldog vagyok, hogy mindent felvettek,
így nem felejtem el a többieket, és a kalandokat.
Végig egy papírcégnek dolgoztam,
mégsem írtam le egy szót sem.
Tizenkét éven át papírt árultam a cégnek.
Telefonon beszéltem az ügyfelekkel
a mennyiségekről és a másolópapírok típusairól.
Még ha nem is szerettem minden percét,
mindenemet
ennek köszönhetem.
Ennek a bárgyún csodálatos...
unalmasan...
elképesztő munkának.
Furának tartottam, hogy mi lettünk a doku főszereplői,
de mindent egybevéve,
egy ilyen egyszerű cég, mint a Dunder Mifflin
remek dokumentumfilm-alapanyag.
Az egyszerű dolgokban sok szépség lakozik.
Nem ez lenne a lényeg?