Översatt av: Matteus Synk: Torsten Bengtsson
www.Undertexter.se Sveriges största sida för svenska undertexter
Nå?
Inget.
Var låg den?
I en plastpåse, på verandan.
Vad är det för fel?
Han måste ha varit där, eller?
Kom in.
Imorgon, frågar jag Rochants och Beaufays om de har sett något.
Han borde varit där en stund.
Jag har ringt Antoine. Han hade inte sett något.
Jag har Marie's bandspelare.
Bandet rullar i över 2 timmar.
- När gick du därifrån? - Jag vet inte.
Inte så länge efter dig. Runt 8:45.
- François ringde till... - Där!
Hit med den.
Hur lyckades jag missa honom? Jag förstår inte.
Kameran var kanske i bilen.
Det ser inte ut som att det är filmat genom ett fönster.
Någonstans på huset kanske?
Det är sjukt. Jag vet inte vad jag ska säga.
Kan du tänka dig någon som gör detta som ett skämt?
Vi borde äta innan maten blir kall.
Kanske en av Pierrots vänner?
Någon spelar ett spratt med sina bästa vänners lättlurade föräldrar.
- Inte? - Det tvivlar jag på. Det är inte särskilt roligt.
Det är säkert.
- Vart är han förresten? - Vem?
- Pierrot. - Ingen aning. Han kommer nog hem snart.
Låg det där i?
- Vad? - Bandet.
Nej, den låg i en vanlig plastkasse.
Vart ligger den?
Jag vet inte. Vardagsrummet, hallen eller på verandan. Hurså?
Låg det något mer i? Ingen lapp eller något?
Nej, men inget stoppar dig från att själv gå ut och titta.
Kan du ta salladen?
Inte så roligt ikväll.
- Vart det den kassen? - Japp.
Vad, tror du att jag är dum?
Du kan ha missat något.
Du borde ta ut bandet ur videon. Jag kanske missade en etikett eller något.
Se, jag försöker bara...
Här kommer han ju. Bättre sent än aldrig.
- Hej på dig. - Hej.
Sätt dig, Pierrot. Du ska få en tallrik.
- Vart var du? - Hos Yves. Hurså?
Varför? Jag vill gärna veta. Måste jag ha en andledning?
- Pierrot. - Mamma.
- Nå? - På tisdagar, brukar jag vara hos Yves.
På onsdagar har vi geometriläxa som han brukar hjälpa mig med.
Det kanske är en av dina beundrare.
Pierrot, tänk på andningen.
André, du med. Tänk på andningen.
- Va? - Andas i intervaller.
Thomas, tänk på andningen.
Pierrot, för lite andning.
Mera ljup i andningen.
André, det är bra, bara lite för mycket.
För mycket inandning.
Thomas, var noga med andningen.
Vi ses igen om två veckor.
Tills dess, ha det så bra och tack för alla som tittat på programmet.
Godafton.
Sitt kvar medans eftertexterna rullar är du snäll!
Tack allesammans!
Bandet var inlindat i det.
Vad är det?
Vad pågår?
Georges?
Va?
Inget...
Inget, jag...
Jag är trött.
Vad gör vi nu?
Vad menar du?
Vill du ringa polisen?
Ja...
Nej... Jag vet inte. Får jag se teckningen igen.
Vi kanske skulle rapportera det nu.
Det ser ut som att ett barn har ritat den.
Jag vet inte.
Ska jag fråga Pierrot?
Nej, varför ska vi blanda in honom?
Tror du verkligen någon av hans vänner skulle springa-
ute hela nätterna och spionera på oss? Det är ju sjukt.
Varför gör du så?
Varför inte?
Vad vill du mer se?
Det är dumt, men jag är rädd.
Pratade du med Pierrot?
- Nej, borde vi verkligen göra det? - Jag vet inte.
Jag tror inte längre på skolpojkarnas alla bus som försigår.
- Så vad? - Vad? Jag har inga ledtrådar.
Hallå?
- Laurent - Ja.
Hej, detta är Manu. Är Georges här?
Han gick bara för några minuter sedan. Jag är ledsen.
Jag ville påminna honom om om det där dokumentet.
Han tog det. Jag såg honom.
Så bra, tackar. Ha en bra dag.
Ses, Manu.
Ja?
Jag skulle vilja träffa Georges Laurent.
- Vem frågar? - Jag vill prata med Georges Laurent.
Vem är du? Vad vill du?
Jag vill prata med mannen som heter Georges Laurent.
- Hejsan. - Hej. Jag pratade med din fru...
...hon vill att du skulle ringa henne. - Okej, tack så mycket.
Vad är det för kort?
Det kom med posten.
Vad är det för fel på dig, människa?
Vad?
- Kan du inte vara lite försiktig? - Varför?
- Säg om det där. - Vad?
Säg det som du just sa.
Hör du dåligt?
Jag måste drömma. Vilken idiot gick ut utan att kolla?
Vem fan åker på fel väg på en enkelriktad gata?
Skrik åt mig.
- Kom igen, skrik åt mig. - Okej, inget mer bråk om detta.
Du kollade inte. Vi kollade inte, överens?
Håll bara igen din stora mun.
Jag är ledsen.
I alla fall... Vi vet ju att vi inte kan få någon hjälp.
Så länge nån inte börjar bomba huset och skicka brevbomber...
...så behöver vi inte oroa oss.
Snälla, Georges.
- Hej, pappa. - Hej, Pierrot.
- Vad händer? - Vad menar du?
Varför hämtar du mig?
Jag hade lite tid över. Jag trodde du skulle bli glad.
Okej.
Jag släppte av mamma vid hennes jobb, jag ville prata med dig.
Varför? Vart var hon?
Vi har saker att göra. Därför vill jag prata med dig ochså.
Jaså.
Vad vad det för kort du skickade till mig?
Vilket kort?
Detta.
Läraren gav mig det på lunchrasten.
Hon tyckte det var konstigt...
att du skickade kort till mig på skolan.
Sitta bakom spegeln, lutar sig bakåt, ni vet.
Låt inte en dam vänta, särskilt inte en äldre dam.
Så jag går väl...
presenterade mig och frågade varför hon ville träffa mig.
Hon bad om ursäkt.
Hon erbjöd mig en plats. Hon verkade väldigt trevlig.
Jag satt bredvid henne.
Hon sa att hon aldrig varit här förut,
och gillar inte att prata med främlingar.
Men hon påminde mig om någon,
men hon kunde inte hjälpa det.
Det var någon hon älskat väldigt mycket. Vad skulle jag göra?
Det var jobbigt, hennes händer började skaka.
Hur som helst...
Ni vet att jag inte är den mest känslosammaste personen.
Inte precis. Men hon fick tag i mig verkligen.
Jag väntade otåligt till hon skulle berätta om den där personen som påminde mig så mycket.
Vem tror du att det var?
Hennes make? Pappa? Älskare?
Det var hennes hund. Jo.
Vad skulle du ha gjort?
Jag ställde mig upp och sa: "Så bra, du verkar ha trevligt nu"
Sen reste jag mig för att gå. Men hon bad mig att sitta kvar.
Hon säger att det låter väldigt konstigt,
men jag var tvungen att stanna, för att höra henne berätta mer.
Hon skulle aldrig våga göra skämt av mig.
Det var knäppt, men hon så väldigt desperat ut...
Jag lutade mig tillbaka.
Och hon började berätta. Hur hennes hund dog i en trafikolycka 1964.
Det var kul, jag menar, jag föddes 1964.
Hon verkade sårad över att jag inte tog henne på allvar.
Hon såg sorgset på mig och sa, "Han blev överkörd av en skåpbil...
...17 April, 1964, när vi skulle gå över gatan."
17 April... Det är min födelsedag.
Knappast!
Det var precis vad jag sa.
Hon började berätta mer detaljrikt.
Hon klev ut med sin hund, men hon såg inte skåpbilen komma,
så den körde över hunden.
Kofoten träffade nacken. Såret var djupt.
Hunden dog strax därefter.
Du kommer nog inte att tro det...
Ta min hand.
Ser ni?
Är det här sant eller falskt?
Inte dumt.
Var hörde du detta?
Tror du inte mig?
Du vet väl att Frédéric ringde mig?
Simone är bättre. Hon opererades förra veckan.
Vi såg henne nyligen.
För att vara ärlig, var vi inte nära varandra. Hon håller sig alltid på distans.
Det är svårt ibland.
Och Frédéric?
- Han skriver ett manus. - Om vad?
Nej, men Maubert vet vad.
Vart var hennes dotter när hon var på sjukhuset?
Med honom och hans flickvän.
- Hur är hon? - Trevlig.
Det är tråkigt när vänskapen bryts, du måste välja vissa vägar att gå.
Frédéric har förändrats en hel del.
Han är mer utåtriktad sen han träffade Marianne.
- Heter hon Marianne? - Ja.
Vad handlar manuset om?
- Vilket manus? - Skriver inte Frédéric ett?
Jo... Jag vet inte.
Någon annan?
Nej.
Jag ska se.
- Vem kan det vara? - Ingen aning.
Någon av hans beundrare. Priset av berömmelse.
Vissa har sån tur...
Vem där?
Vem är där?
Vad är det här om?
Kom fram din fegis!
Visa dig och säg vad du vill!
Patetiskt!
...uppenbarligen.
- Nå? - Inget.
- Inget? - Det var ingen.
Det var ingen där ute.
Okej då...
Du utmärker oss.
Varför var du ute så länge?
Det är lungt. Allt är bra. Inga problem.
Jag är ingen avundsjuk fru som misstänker någon som luras.
- Tack. - Förlåt.
Dom senaste fem dagarna
har vi fått anonyma brev och videoband.
Jag blir lika rädd varje gång dörrklockan ringer,
jag tänker alltid på det.
Vad för samtal?
Jag vet inte... hur jag ska beskriva dem?
Har ni varit hos polisen?
- Självklart. - Och?
Ingenting. Dom rycker in om något mer allvarligt händer.
- Det är ju skamlöst! - Det är ett faktum.
Hugg i nu innan det kallnar.
Så vad va det?
Vad är det med honom?
Sedan Anne valt att berätta lite goda nyheter för er,
tänker jag inte dölja något.
Är ni nöjda nu?
Det är inte särskilt kul.
Vi antar att det har med huset att göra,
till synes för att visa att vi är övervakade.
Med alla Anne's kommer-och-gå, min och Pierrot's...
- Ni vet inte vem som filmar, eller hur? - Nej.
- Låt se. - Såja.
Vad är det?
Huset där jag växte upp.
Behöver du något annat?
- Nej. - Så bra.
Godnatt.
Stå inte bara där.
Sätt dig ner.
Se inte så ledsen ut.
Hon är där om något händer.
- Ursäkta. - För vad?
- Jag vet inte... - Sluta.
Du är ju löjlig.
Berätta hur det är.
Bra. Det är bra...
Sedan vi pratat vid i telefon, har ingenting förändrats.
Pierrot är i målbrottet.
Anne är upptagen med utvecklingen
av TV programmet. Det var det.
Tant Julie skrev ett brev.
Från Marseille.
Hon missar aldrig ditt program på TV.
Hon säger att hon är avundsjuk för att jag har en son som dig.
Så fint.
Hon blir 80 i år.
Verkligen?
Vad är det?
Du ser fördärvad ut. Vad är det?
Nej, jag mår bra.
Jag blir ledsen över att se dig så nere.
Vad menar du med "nere"?
I min ålder är det bra!
Besvära mig inte med allt nonsens.
Är det inte ensamt om du inte kan gå ut?
Varför?
Är du mindre ledsen när du sitter i trädgården?
Känner du dig mer ensam här än därborta?
Dåså!
Hur som helst... jag har min familjevänskap.
Med fjärrkontroll.
När dom stör mig kan jag bara stänga av dem.
Jag missar inte det.
Ända sedan din far dog.
Spelar du fortfarande?
Nej. Jag har inte tid, du vet.
- Medlidande. - Ja.
Och Pierrot, är han något begåvad?
Han är inte så intresserad. Han föredrar att vara med kompisar.
Han är väl 12 år, eller?
Varför kom du hit?
Jag skulle vilja ha en speciell sak från en författare.
Han lanserar en ny novell.
Verkligen?
Vet du vad jag hade för en dröm?
Majid.
- Vem är Majid? - Du vet! Majid!
Du förvirrar mig.
Majid! Hashem's son.
Barnet du planerade att adoptera!
Just det.
- Konstigt, eller hur? - Vad då?
Efter alla dessa år.
Det är väl inte så konstigt.
Jag drömmer ofta om min barndom.
Det blir så med åren.
Visst, men jag är inte så gammal.
Det kommer snabbare än du tror.
Tänker du någonsin på honom?
- På vem? - Majid.
- Nej. - Varför inte?
"Varför inte?"
Hur kommer det sig att du aldrig tänker på honom?
Det var en stor grej på den tiden.
Det var längesedan. Det är inget roligt minne.
Du vet bara för mycket.
Kanske det.
Vad drömde du?
Sjuka saker.
Jag har glömt allt om honom.
Vad gör Anne?
Det är bra med henne. Hon håller fortfarnade på med lanseringen.
Hon kör sitt eget race.
Hennes chef är en vän till oss.
- Väldigt ordningsam. - Ja.
Jag vet inte vad mer jag kan säga. Vi ses ofta när vi ses.
Jag har inget speciellt att säga.
Ofta tillsammans. Inga för eller nackdelar.
Jag mår bra. Anne likaså.
Pierrot med.
Så långt jag kan säga, till slut.
Vi är alla väldigt upptagna.
Jag förstår att du inte mår så bra.
Du ser underlig ut, Georges.
Lyssna, jag är rädd om dig.
Vad?
Vad menar du?
Kom igen...
Nej, verkligen?
När åker du?
Imorgon förmiddag. Jag ska vara i Aix klockan 12.
Då måste du åka tidigt.
Ja.
Ska jag fråga Mme Arnaud om hon kan göra frukost åt oss?
Är du uppe så tidigt?
Jag sover inte mycket.
Det är en nackdel med att bli gammal.
- Jag går och lägger mig, är dödstrött. - Godnatt.
Vill du ha något? Behöver du något?
Nej, det är bra.
Jag har allt jag behöver. Godnatt.
Godnatt, mamma.
När är det frukost?
- Klockan 7. - Okej.
- Ska jag säga det till henne? - Ja.
Godnatt.
- Släcka? - Nej.
Han är ingen bebis längre.
Jag gillar att vara utan honom vissa dagar.
Han kan allt vara en riktig lustigkurre.
Ja, jag undrar vem han fått det ifrån.
När är du hemma?
Kan du inte hämta honom på skolan?
Inte imorgon. Jag har saker att göra.
Det blir vår sista.
Jo, det är en del folk. Faktumet är att det är smockat.
Jo, jag vet.
Älskar dig.
God morgon, mamma.
Det var ett gatutecken.
Jag kan inte lista ut det.
Le...
...nin, nej?
- Avenue Lenin? - Ja, Avenue Lenin.
Men var? Har du kartan?
Såja.
Romain... Romainville.
Kanske Romainville. Se om det finns nån Avenue Lenin.
Såja.
Hittade det!
Nära Mairie des Lilas Metro station. Linje 11.
Precis där.
Så, vad ska du göra nu då?
Gå dit.
Det är nära Guillaume's hus.
- Jaha? - Inget, jag går och kollar...
knacka på dörren, och se vad som händer...
Är det så enkelt?
Jajamensan. Har du kanske en bättre ide?
Polisen då?
Du borde ta med dig en polis.
Kan de göra något då?
Tänk om det är en bluff, ett rent skämt?
Tror du det? Verkligen?
Vad visar bandet?
En gata. Det säger mig bara...
"Prova att knacka på dörren
och se om någon försöker döda dig så kom gärna hit igen."
Vem vet var du växte upp?
Inte vet jag.
Känner du igen byggnaden?
Nej.
Okej, dåså...
vi får anlita en privatdektektiv.
Du ser för mycket på TV.
Det är ju omöjligt att prata med dig. Gör det du.
- Jag föranar... - Vad?
Jag tror jag vet vem det är.
Vet du vem det är?
Jag tror att jag vet.
Så?
Jag måste vara säker.
Vad är det med dig?
Kanske du skulle dela med lite av din visdom.
Det berör mig med, vet du det?
Jag kan inte säga något, för jag vet inget.
Det är bara det.
Kan du inte berätta för mig?
Nej.
Wow...
Jag vet inte vad jag...
Förstår du vad du säger?
Snälla, det är inte så som du tror.
Och vad tror jag?
Kan du sluta med det? Det är ännu oklart.
Jag vill inte berätta det för någon mer innan jag vet mer.
- Det är inte dina affärer. - Inte mina affärer?
Då har jag väl drömt allt!
Jag trodde det handlade om mina affärer, det här med hoten
och alla satans videor!
Man blir ju rädd när man ska gå ut!
Inte mitt problem
att oroa sig för Pierrot och alla?
Om det inte angår mig
så är det väl inga problem. Vill du ha något att äta?
Eller du kanske vill ha nåt att dricka?
Anne, om jag skulle vetat nåt...
Vad skulle du ha gjort? Stanna i dysterheten?
Snälla...
Fattar du inte hur mycket skit du snackar?
Vet du vad ärlighet är?
Ser du inte att du gör precis vad den mannen vill?
Han vill vända upp och ner på våra liv.
Du reagerar precis som han vill.
- Kan du inte försöka lita på mig? - Måste jag det?
Varför inte prova på något annat för en gångs skull?
Vad sägs om att du börjar lita på mig? Vem är det som är ärlig här?
Föreställ dig skon på andra foten.
Föreställ dig, sa jag...
"Jag har en tanke på vem som terroriserar oss, men jag säger inget."
Jaha?
Så det är din ide för ett stadigt förhållande
"baserad på gemensamma relationer?"
Du borde höra dig själv prata.
Snart klar!
Jag kommer!
Ursäkta, jag var mitt uppe i...
Se vem det är!
Vem är du?
Vill du komma in?
Efter dig.
Slå dig ner.
Jag gör lunch.
Vad vill du mig?
Vad jag vill? Jag?
- Vill du ha pengar? - Pengar?
Hurså?
Skulle du vilja berätta hur du har hittat mig?
Det är ett spel, visst är det?
Men jag vill inte leka. Jag är vuxen.
Ser så ut.
Så, var försöker du komma?
- Vad menar du? - Tror du att du är bossen här?
Skulle du vilja berätta vad du gör här?
Hur hittade du mig?
- Vad är det? - Spela inte dum.
Nå?
Sätt dig ner.
Du kanske inte trodde på mig. Men det är sant.
Du är den sista personen som jag väntade mig komma genom dörren.
Okej. Jag kör på så får vi se vart det leder oss till.
Jag skulle gärna anmäla dig till polisen.
Du vet inget, och är överaskad.
Vem tror du dragit in mig i det här?
Vem fan har terroriserat min familj?
Jag vet inte.
Varför pratar du som om du inte kände mig?
Du skulle inte ha känt igen mej, va?
Ute på gatan, skulle du bara passerat.
I början, var jag inte heller säker.
När jag rattade in din show
för några år sen...
Den med dom två rullstolarna...
Du satt nära dina gäster, öga mot öga...
Jag var inte heller säker.
Jag fick bara en konstig känsla i magen.
Knäppt, eller hur?
Jag kände mig illamående, men jag vet inte varför.
När ditt namn plötsligt kom upp kände jag igen dig.
Och sen...
Hur kommer du ihåg det på TV? Tog inte du över bebyggelsen?
Säg mig vad du vill.
Inget.
Vad vill jag ha av dig? Vad tror du?
Pengar?
Du försöker förvirra mig med det.
Du är dig lik.
Vad skulle jag slå tillbaks med?
Vem skickade banden?
Banden?
Konstigt. Jag har inte slåtts sen jag var liten.
Det är frånstötande.
Och nu...
- om du inte lägger av med det här... - Vill du spöa mig?
Det är inte så svårt.
Du har vuxit sen vi sågs senast.
Att slåss gör oss inget klokare.
Även om du nu dödar mig.
Men du är för fin för det.
Du har så mycket att förlora.
Vad säger du?
Är det inte sant?
Sannerligen.
Vad skulle vi inte göra för att vinna allt?
Du var äldre och starkare än mig.
Jag hade inget val.
Okej.
Är din mamma sjuk?
Var har du fått det ifrån?
Det är inte så svårt att lista ut, va?
Vad vill du ha? Hämd?
Hon vart en mycket fin dam.
Jag var väldigt trevlig mot henne, kommer du ihåg.
Även till din pappa.
Jag ska gå nu.
Om du nu fortsätter att skrämma oss,
och min familj,
för att skada oss och kränka ner
kommer du ångra det, jag svär.
Hotar du mig?
Ja, jag hotar dig.
Tro mig, jag menar det.
Jag tror dig.
Men du kan inte tro på mig.
Jag vill inte ha någonting av dig.
Och jag har aldrig skickat er band eller något liknande.
Inte detta heller.
Jag är glad att du kom.
Ja, hallå.
Detta är Georges Laurent. Kan jag får tala med min fru?
Tack så mycket.
Hej, det är jag.
Jag har varit där nu. Det verkar inte som något.
Nej, det var en dörr precis som alla andra.
Den var låst.
Ja det gjorde jag.
Han sa att det var ett oväntat välkommande.
Det måste ha varit någon lagerlokal eller något.
Hon var en väldigt trevlig dam.
Jag var väldigt trevlig tillbaks, du vet.
Till din far med.
Jag ska gå nu, men du ska veta detta.
Om du någonsin igen försöker förlöjla mitt liv kommer du att få ångra det,
för att hacka på min familj lönar sig inte,
du kommer att ångra dig, jag lovar.
- Hotar du mig? - Ja, jag hotar dig.
Tro mig, jag menar det.
Jag tror dig.
Men du tror inte mig.
Jag vill inte ha något från dig.
Och jag har aldrig skickat ett band eller något.
Inte detta heller.
Jag är glad att du kom.
Det var det.
Bandet rullar i någon timme till, om du vill se hur han känner.
- Jag är ledsen. - För vad?
Vad nu?
Jag vet. Det var dumt av mig att ljuga för dig. Jag ber om ursäkt.
- Jag tar inte det. - Förlåt mig!
Jag fattar inte hur du ser på saker.
Du säger "förlåt", och tror att allt kommer att ordna sig?
Ska jag behöva be mer artigt? Vad har jag gjort som är så hemskt?
Jag ljög bara för att bespara din stress. Har världen slutat snurra?
Jag är ledsen.
Jag misstänkte att det var han. Inte till en början, men sedan med mammas hus och allt.
Jag vill inte att du ska förstora det så mycket.
Hans föräldrar jobbade för oss.
Pappa gillade dom. Dom måste ha varit bra arbetare.
I Oktober 1961, FLN kallade alla Algerianer till en demostration i Paris.
17 Oktober, 1961. Det räcker.
Papon. Polismassakern.
Det dog omkring 200 Araber
till dom tillföll Majid's föräldrar.
Dom kom aldrig tillbaks.
Pappa åkte till Paris för att leta efter dem.
Dom sa att han skulle bli glad att bli av med en del saker.
Och sen?
Sen...
Mina föräldrar bestämde sig för att adoptera pojken.
Jag vet inte varför.
Dom kände sig på nåt sätt skyldiga.
Så...
Det besvärade mig. Jag ville inte ha honom i vårt hus.
Han hade ett eget rum. Jag var tvungen att dela med mig.
Jag var 6!
Vad gjorde du?
Inget...
Jag ljög om han.
Ljög du om honom?
Är det allt?
Är det därför han vill hämnas?
Troligen.
Du gjorde honom upprörd.
- Inte så himla smart precis. - Inte så smart?
Idiotiskt. Jag vet. Jag tänkte inte mig för.
Jag tror inte att han ljuger.
- Vad menar du? - Han var väldigt överaskad.
- Men bandet? - Vilket då?
Trodde du det var slutet?
Han var tvungen att var väldigt kunnig.
Vem kan det annars vara? Jag kan inte läsa andras tankar.
Varför skicka sånt till oss?
För att hålla mig uppdaterad. I jämfört med dig.
- Vem skickade då dom andra banden? - Hur ska jag veta?
Vad ljög du om honom?
Jag kommer inte ihåg.
Det vanliga antar jag.
Saker som man hittar på. Idiotiska grejor.
- Så? - Vad sa?
Sluta bete dig som en idiot!
Om du anklagas för att ha kidnappat hans teddybjörn,
kommer han inte att hämnas efter 40 år.
Jag kommer inte ihåg!
Du vill inget säga, menar du det?
Vad vill du mer ha!?
Jag har inga mer ideer.
Kommer du ihåg sjuka grejor du gjorde när du var 6?
Vad hände med honom?
Han blev bortskickad. Han var visst sjuk.
Till ett sjukhus, eller barnhem, jag vet inte.
En dag var han borta, då var jag glad.
Sen glömde jag allt. Visst är det naturligt?
Och dina föräldrar?
Glömde de med, antar jag.
Det var bara ett uppehåll några månader.
Ett uppehåll?
Vad ska jag kalla det? En tragedi?
Det kanske ändå var en tragedi. Jag vet inte.
Jag känner inget ansvar för det.
Varför skulle jag?
Det är bara så absurbt.
Nämde du det till din mamma när du var på besök?
Visst.
Så, det verkar som du litar på någon iallafall.
Jesus! Hon vet om honom redan.
Jag nämde inget om banden.
Så, vad sa hon?
Inget.
Hon börjar bli gammal. Hon kommer inte ihåg.
Eller vill inte komma ihåg. Jag vet inte.
Det är obehagligt för henne.
Så bra att du kom så fort. Hur är det?
Bara bra. Och själv?
Upptagen i det mesta, du vet hur det brukar vara.
Slå dig ner.
Hur mår din fru? Jag har inte sett henne på åratal.
Hon mår väl fint.
Dom utgedde nyss en översättning av Pereira's bok världen runt.
Hon har kämpat mycket om det.
Fint, den får jag köpa, men du vet hur det är. En kan inte göra allt rätt.
Hälsa henne.
Självklart.
Kaffe?
Nej, tack. Det har varit så mycket idag.
Jag går rakt på sak. Du tror säkert att jag frågeställer dig
för att prata om det nya konceptet för programmet.
Det får vänta.
TV-institutet kommer inte bestämma något innan sommaren.
Beslutet las den 15 Maj.
Jag vet, vad ska jag säga?
De mäktiga jobbar lite hur som helst. Ännu värre med den allmänna TV.
Jag skulle inte ha oroat dig. Vi har alltid med de att göra, visst?
- Låt Gud höra dig! - Ledsen, men religon härskar inte här.
Men som sagt, var inte orolig. Det ordnar sig.
Med ditt inflytande och lojalitet bland tittarna!
Jo, visst.
Hur som helst... jag frågade dig för en dum sak
som ärligt talat gör mig lite förvirrad.
Igår, lämnade min sekreterare ett band till mig.
Det var adresserat till mig, men ingen anteckning medskickad.
Vanligtvis, skulle hon aldrig ha visat mig något sånt.
Hon tog en snabb titt, för att sedan slänga det.
Jag är inte intresserad av saker dina fan skickar in.
Men hon tyckte jag borde ta en titt.
Bandet visar dig ha ett samtal
med en man i någon lägenhet.
Ämnet är inte uppenbart samt att jag inte ville vara allt för försiktig.
Men du verkar inte ha minsta aning om att du blir filmad.
Jag ville fråga dig om du visste vad det var.
Och, om, vad tycker du.
Jag är ledsen över att du ska behöva bli indragen i detta.
Mannen är son till en familj på det Algiriska landsfältet.
Som jobbade för mina föräldrar omkring 1960.
Han har ett sjukt hat mot vår familj
och han försöker skada mig med dom här sakerna. Förlåt.
Det är lungt. Jag kan inte vara så angenäm för dig.
Har du varit hos polisen?
Självklart, men dom gör ju ingenting förrän, något "dramatiskt" händer.
Troligen, är killen ute efter att förstöra din karriär.
Gud vet annars inte varför han skickar banden.
Det är sant.
Varför är han så bitter?
Enligt mig verkar han inte speciellt aggresiv.
Jo, jag vet. Om det är nån som är arg är det väl jag.
Mitt besök var en konsekvens av alla hans hot.
Jag och min fru är självklart väldigt oroliga.
Det förstår jag.
Du vet inte vad som löper i honom?
Inte en aning.
Troligen, övertygar han min familj och jag behandlade inte han på rätt sätt.
Faktum är att senast jag såg honom, var jag 6 år. Han är sjuk.
Du har min sympati. Detta är hemskt.
Jag hoppas det löser sig snart.
Det vore inte bra om detta läckte ut.
Jag vet. Jag fixar en advokat.
Gör det. Bra ide.
Oroa dig inte inför det nya programmet. Jag håller reda på det.
Bra, tack.
Knappast. Det är mitt problem att fajtas för med. Du vet hur mycket jag uppskattar dig.
Tack så mycket. Kan jag få bandet?
Bandet?
Ja, bandet. Jag förstörde det så snabbt som möjligt.
Jag ville inte att andra skulle få se det.
Jag förstår.
Har du gjort detsamma, eller?
Öppna.
Öppna!
Kom igen, öppna!
Öppna dörren!
Vad tror du han skulle ha gjort?
Vad han skulle gjort?
Skämtar du?
Har du skitit i Mathilde bara sådär?
Folk samtalar med varandra, visst?
Lunga ner dig.
Lunga dig. Det är lungt.
Ta det lungt.
Tid att återvända till arbetet.
Ja.
Men guvenören av Nassiriya provinsen, en Italiensk politik med Amerikanerna.
Barbara Contini,
begär högre öppenhet inom vissa ämnen.
Italienarna kommer under Brittiskt order som de okkuperade.
Det är en viktig sak för förenings länder som gått med i uppdraget
arbeta under samma regler som anställningen.
Detta kommer resultera i större enhetlighet och bättre kordination.
Slutligen, Italiens president Ciampi...
Det var på tiden.
Var har du varit?
Jag åt ute med Pierre.
Utan att säga något? Varför stängde du av mobilen?
Varför?
Säger du allt jag gör?
- Börja nu inte igen. - Exakt.
Sover Pierrot?
Jag trodde han var med dig.
Med mig? Du visste väl att jag jobbade?
Han stack till Yves efter skolan.
Har du hans nummer?
Han skulle till simmningen klockan fem med Yves
och Yves pappa körde dom.
Hejsan, det är Anne Laurent.
Jag undrade bara om du sett Pierrot.
Verkligen?
Sa han någonting?
Jo, får man prata med honom?
Hej Yves.
Sa Pierrot vart han skulle?
Nej.
Gjorde ni någonting därefter?
Hade ni blivit osams?
Nej, jag vet inte... Okej. Jag förstår.
Om han hör av sig kan du väl ringa?
Har du vårat nummer?
Okej, tack. Hejdå.
Han gick från Yves runt halv sju tiden.
Han sa att han hade varit iväg med oss under kristihimmelsfärdshelgen.
Jag går och kollar i hans rum.
Nå?
Jag vet inte.
Vi måste nog ringa polisen.
Tänk om något händer honom?
- Vad? - Jag vet inte.
Tänk om han blivit påkörd av en bil, eller...
Öppna, polisen!
Öppna!
Ja?
- Vad är det som händer? - Var är killen?
Vilken kille?
Är det han?
Något från honom?
Jag går med dom till stationen.
Jag har annars ingen ide.
Han har en son.
Det måste ha varit han som gjort banden.
Dom säger att han inte vet vem Pierrot är.
Nej, dom sökte bara efter Pierrot.
Dom utreder kidnappningar, inte några band.
Ringde någon?
Jag frågade bara, man vet aldrig.
Jag måste gå. Ring om något händer.
Självklart.
Du borde gå hemmåt nu.
Du har en tidig flygresa imorgon...
Oroa dig inte. Jag packade igår. Du känner väl mig...
Du har varit väldigt trevlig, men nu vill jag helst vara ifred.
På egen risk, föreställ dig det värsta.
Pierre...
Kom nu, vi går.
Om det är någonting, ring mig.
- Lovar du? - Ja.
Ring när du vill.
Ja det ska jag.
Corsica är ingen annan planet.
Vi ses, älskling.
- Nå? - Inget nytt.
Det var troligen ingen olycka. Inget sagt från sjukhuset.
Och dom två killarna?
Dom säger att dom inte vet vem han är.
Och banden?
Dom båda förnekar det.
Kolla, släpp det nu. Polisen är inte intresserad...
...av något förutom kidnappning.
För banden, behöver vi bevis. Dom kollar på det, men...
det är en prosedur som ska följas.
Polisen bryr sig inte om det finns kopplingar.
Så dom släppte dem?
Vill du inte komma in?
- Vi skulle precis gå. - Vi är inte ivägen.
Nonsens! Stig in...
Jag sa åt dem att gå. Jag var trött och ville vara ensam.
Jag är ledsen.
Allt detta är... Det gör mig sjuk.
Nej, dom hålls i häktet.
Killen började skrika. Så dom låste in honom.
Då la sig pojkens pappa i...
Nu är dom båda inne under natten.
- Och sen? - Sen låter dom de gå.
Om det inte finns bevis, kan dom inget annat göra.
Endast misstankar, inget annat.
Vad vill du göra nu?
Nu, ska jag få nåt att äta. Jag har inte ätit mycket idag.
Vad fan är det med dig?
Ursäkta mig.
Anne Laurent... Tack så mycket.
Kom in är du snäll.
Nej, tack. Jag har bråttom.
Jag ringde min make, som även han uppskattar och vill säga tack.
Det var det sista jag kunde göra.
Vad snäll och kom in.
Nej, jag måste gå. Jag vill bara vara säker på att han kommit hem.
Vad menar du?
Jag är skyldig dig...
Vad då för nåt?
Jag jobbar på sjukhuset på nätterna.
Därför är jag lite överallt hela tiden.
När François har vänner över... Vi är ganska tillbakadragna.
Jag visste inte att din son inte ringt. Jag gick in vid sju...
Jaha, okej. Det är inte ditt fel om...
Säker att du inte vill komma in?
Tack så mycket.
Jag vet inte hur... För att påminna dig om tacksamheten.
Det är inget. Ledsen att du har en sån rädsla.
Hej då.
Tack än en gång.
Varför säger du inget?
Vad ska jag säga?
Det är sant.
- Vad är felet? - Inget.
Kom igen!
Vad kan vara fel?
Varför sa du inget om att stanna med den där François?
Tror du inte vi skulle bli oroliga om du bara försvann?
Vad är problemet, tror du?
Jag vet inte.
Sluta vara så kaxig.
Vad är det?
Vad, älskling?
Om du inte vet, vet jag inte vad vi ska göra åt det.
Inga problem.
Varför skulle det vara så? Du vet bättre än mig.
Låt mig vara!
Vad menar du med att jag vet bättre?
Fråga Pierre. Han vet ju allting!
Vad försöker du säga?
Inget.
Varför sa du så då?
Är du avundsjuk?
Vad är det med dig?
Pierre och jag... Det är sjukt!
För att vi ringer varandra ofta?
Han är en vän. En vän till mig och din pappa.
Vad får dig att tro...
Vänta, jag pratar med dig!
Sluta vara så dyster. Du har ingen andledning att bete dig såhär!
Se på mig är du snäll!
Jag svär på att du har fel.
Jag undrar hur du kunde tänka så.
Jag älskar dig.
Verkligen... Jag älskar dig.
Jag och pappa var jätteoroliga när du inte kom hem.
Du tycker det är så...
Absurt?
Vi var kanske inte helt borta, men förvirrade. För vi älskar dig.
Jag älskar dig.
Imorgon, ska jag intevjuva författaren till The Smart Gang.
Du älskade den boken, om jag inte minns helt fel.
Om jag får din upplaga... Kan jag fråga om han vill signera den?
Skulle du vilja det?
Är du okej?
Jag är glad att du är hemma.
Godnatt.
Godnatt, pappa.
Isabelle håller total kontroll över Rimbauds arbete.
- Det var en stor penga makare. - Det är rätt.
Av en religös nunna.
Som en byggkonstruktörs väggmålning.
Sen, började hon blanda sig i Rimbaud's arbete.
Vi vet att poeterna som chokade henne blev galna.
Jag kan hålla med om poträttet du ritade av Isabelle.
Det var samma som jag hade innan jag började på boken.
Vi håller med, båda två när det gäller det.
Vid samma tid. Skulle jag vilja höja en del...
Stopp, nu blir det alldeles för teoetriskt.
Klipp vid "Vi håller med, båda två när det gäller det."
Och gå till när Teulé pratar om homusexualitet.
Omkring... 0:30.
- Det spelar ingen större roll. - Det är en poetisk licens.
Men jag tror Rimbaud är...
På "Jag tror" prova
klipper in det...
Vad vill du veta?
Vad är det som händer?
Tack för att du kom.
Kom in.
Vad är det här om?
Sitt ner.
Nej. Vad vill du mig?
Jag vet absolut inget mer om banden.
Är det allt?
Jag ringde dig för att berätta om en del...
Det är jag. Snälla, bli av med dem.
Jag är i sovrummet. Något fruktansvärt har hänt.
Jag kan inte peka ut någon nu.
Skynda.
Vad har hänt?
Majid har begått självmord.
Jag var där. Han skärde halsen av sig.
Vad?
Ja, precis.
Ledsamt, men det är sant.
Vad menar du med att du var där?
Jag säger att jag var hos han.
Han ringde mig, för att jag skulle komma så att han kunde förklara allt om banden.
- Så jag åkte. - Och?
Inget annat.
Han sa, "Jag ringde dig för att berätta om en del" och skärde sig i halsen.
Det kan ju inte vara...
Försök att bli av med dom. Vi måste prata.
Vad ska jag säga?
Jag vet inte.
Vad sa du när jag ringde?
Att det var en anonym som frågade efter dig.
- Och? - Inget mer. Jag ursäktade mig.
Jag vet inte. Säg att du inte mår bra,
eller att Pierrot är sjuk.
Snälla!
- Dom är klara.
Släck igen.
Vad sa du till dem?
Att jag ljög för dem.
Att det var du i telefonen.
Att jag träffade dig för du inte mådde bra.
Dom erbjöd sig inte att följa med?
Så du vill ha en förklaring till samtalet.
Ledsen.
Vad hände?
De var som jag sa.
Jag åkte dit. Han bjöd in mig och tog livet av sig.
Det var mycket blod.
Sedan åkte jag min väg.
För hjälp?
Vad?
Nej, han dog på fläcken.
Vad ska du göra nu då?
Var det ingen annan i närheten?
Nej, hurså?
Kom igen!
När hände detta?
I eftermiddags runt fyra tror jag.
Ska du till polisen, eller vad ska du göra?
Nej.
Vad har du gjort? Vart var du?
Någonstans.
I stan.
Du måste berätta för polisen.
Om någon sett dig är du misstänkt.
Sen hade han uppnått sitt mål.
Vad?
Vad? Har du någon annan förklaring?
För vad?
Varför skulle han då vilja ha mig där?
Vad gjorde du med honom?
Vad?
- När? - Hos han?
Vem tänker på det viset?
Först, skickade han alla jädrans band.
Kommer du ihåg teckningarna?
Det måste ha varit nån slags förvarning eller nåt, visst?
Georges!
Jag berättade för mamma att han hostat upp blod.
Dom trodde mig inte, förstår du?
Doktorn inspekterade honom, men fann ingenting.
Han var en gammal idiot.
Vår familjedokter, då?
Sen sa jag åt honom att pappa ville att han skulle döda tuppen.
Det var en...stygg en.
Ond, alltid till attack.
Och så gjorde han det.
Han högg av huvudet.
Tuppen spårade ur.
Majid var täckt med blod.
Och jag sa att han gjorde så för att skrämmas.
Men för att ta sin hals för det...
Ett himla sjukt skämt, eller hur?
Varför var dom här?
Vilka?
Pierre och Mathilde.
Det var marknadsföring.
Vi skulle se ditt program.
Jag glömde.
Jag trodde dom var på Corsica.
Bara en vecka.
Dom kom hem igår.
Hej, hur är det?
Bara bra. Och du?
Jag glömde inte din bok. Jag ringde förra veckan.
- Men den har inte kommit. - Ingen brådska.
Den kasnke har kommit idag.
- Pratade du med Malembert? - Ja han kommer med den.
Kan jag få ett ord med er?
Vad vill du?
Jag vill gärna prata med dig.
Jag har inte tid. Hej då.
Vad vill du ha mig?
Varför är du så rädd, sir?
Vad vill du? Varför är du här?
Skulle du släppt in mig i ditt hus?
Jag har inte tid, det har jag sagt.
Jag tror inte dig, sir.
Om du avslår för att hitta den rätta tiden. Gör jag något riktigt fint
och berättar saker som folk inte ska veta.
Jag fattar inte att du vill ha det.
Är det ett hot? Jag döljer ingenting.
Verkligen?
Unge man, din pappas död måste ha varit svår att ta.
Men jag nekar till att bli indragen av dig.
Jag kommer.
Polisen bekräftar min redogörelse.
Det var ett självmord.
Så, snälla lämna mig ifred.
Jag ville ochså att få ett slut på alla band som skickats.
Jag har inget att göra med dom banden.
Precis innan han dog insisterade din far att det inte var han.
Tro vad du vill. Jag ljuger inte.
Kan jag få prata med dig.
Jag vill inte bråka med dig framför alla andra.
Säg vad du vill så går jag eller ringer polisen.
Du vet att du inte år vara här.
Jag lyssnar.
Varför så arg? Vad har jag gjort dig?
Vad gjorde du med mig?
I veckor terroriserade du min familj med alla jädrans band!
Jag tror att du kanske är inblandad!
Din pappa var inte passande för det.
Varför skulle jag göra det?
Sluta komma med dumma kommentarer, okej?
Du såg ner på min pappa för en utbildning.
Min pappa uppfostrade mig väl.
Jag glömmer inte det bara för dig.
Vi är inte klara.
Vad vill du ha? En fight?
Om du så vill.
Du är säkert starkare än mig. Kom igen, slå mig!
Vet du vad? Du är sjuk.
Lika sjuk som din pappa.
Jag vet inte vilka dumheter han lärde dig
men en sak ska du veta...
Du ger aldrig mig ett dåligt samvete
bara för att din pappas liv var så sorgsamt.
Jag är ingen idiot!
Fattar du det?
Om du någonsin försöker skada och hota min familj, kommer du att få ångra det, jag lovar.
Jag är trött på ditt skit!
Jo, visst.
Hot... Sådana är du bra på.
Tror du jag ska be om ursäkt?
Till vem?
Mig?
Vad mer vill du?
Inget mer.
Jag undrar hur det känns, en mans liv på ditt samvete.
Det var allt.
Nu vet jag.
Så bra, då är allt okej.
Kan jag gå?
Varsågod.
Hej, hur är det?
Jag ringer bara för att få dig att veta att jag kommer ha en liten paus från allt.
Nej jag kommer hem tidigt.
Jag är utmattad.
Nej, snälla, inte det.
Hur som helst, jag behövdes inte på kontoret.
Allt är bra. Jag känner mig prima.
Väck inte mig när du kommer hem. Jag tog två piller.
När är Pierrot hemma?
Han kommer hem senare.
Säg åt honom att ta det lungt med sin gamla pappa.
Jag älskar dig. Hej då.
Kom tillbaks här!
Släpp mig!
Jag vill inte gå!
Lungt!
Översatt av: Matteus Synk: Torsten Bengtsson
www.Undertexter.se Sveriges största sida för svenska undertexter