Gossip Girl här, din enda källa-
-till Manhattan-elitens skandalösa leverne.
Privatdetektiven Andrew Tyler är sparkad.
Det räcker nog inte.
- Var är Bart? - Jag lämnar honom.
- Jag förväntar mig inget. - Lily är på balen med Rufus Humphrey.
Kom på nåt och kom hit nu.
Jag ändrar inte på oss om vi mister det vi har.
Vad är det vi har, Chuck?
Det var meningsfullt med dig. Det var mitt livs bästa natt.
- Samma här. - Serena, var är Charles?
- Vad är det, mamma? - Bart har varit med om en olycka.
Gossip girl HEJ DÅ BART...
Var har hon varit?
Och vem är jag?
Den hemligheten avslöjar jag aldrig.
Du vet att du älskar mig. XOXO...
Gossip Girl.
Mer torn än Trump...
mer pengar än Bloomberg.
Bart Bass hade verkligen gjort sig ett namn på Manhattan.
En offentlig persons bortgång kan ruska om en hel stad...
men den verkliga historien utspelar sig alltid privat...
långt från rubrikerna, i hemmet.
- Kom, ät. Ni behöver styrka. - Jag är inte hungrig.
- Jag ger plats för senare. - I osäkra tider...
är det ännu viktigare att göra som vi brukar.
Du har inte ätit några flingor.
Vi vet att du har gin i kaffekoppen.
Precis, livet måste gå vidare så som det alltid gjort.
Hur mår mamma?
Jag gav henne kaffe och rostat bröd. Hon sov inte mycket i natt.
Inte nån natt sen det hände.
- Hon bara skriver listor och skriker. - Folk sörjer på olika sätt.
Vad händer i kväll, när hon inte kan göra mer?
Hon flyttar till Palace med Chuck.
Ja. Den enorma minibaren-
-och rumsservicens tvillingars tröst.
Det är en skandal.
Folk sörjer på olika sätt, mamma.
Hotellet har försäkrat mig att om Chuck inte lever och mår bra...
Ja, han lever ju åtminstone.
Det är ett fint foto.
Påminn mig om att skicka tackbrev till fotoredaktören.
Är det tonfisk?
Mormor, prata med henne.
Vi tröstäter. Ingen blir tröstad av ett tonfisktorn.
Okej.
- Vart ska du, älskling? - Ut, jag tar en promenad i parken.
- Är det så klokt? - Det är så varmt här...
med all matlagning, och... matlagning.
Jag är strax tillbaka.
Det är ett bra foto.
Lily borde skicka tackbrev till fotoredaktören.
- Hur tar Charles det? - Vem vet?
Han svarar inte när jag ringer. Hotellet skickar visst upp mat-
-så det finns nåt som lever i rummet.
Du borde prova kapris till det där, och en gnutta lök.
Jag kanske underskattar hans känslomässiga band-
- till Kim och Kristi i rumsservicen, men jag tror-
- att han bör vara med nån som bryr sig om honom.
Det räcker inte.
Det är precis därför som vi ska gifta oss:
Så att vi kan finnas där för varandra.
- Det är sant. - Ja.
Det kom precis, frun. För er resa till Paris.
Jul i Paris.
Hur kan du tänka på er resa samma dag som vi begraver Bart?
För att, min kära, mitt ibland döden lever vi.
Du är ett geni.
Nate kanske har hört från Chuck.
- Hej. - Jag trodde inte att du skulle komma.
Jag ville titta in, och se hur du mår.
Jag mår bra. Men jag oroar mig för mamma och Eric.
Och Chuck.
Fint. Jag oroar mig för dig.
Tack för att du har varit en sån klippa de senaste dagarna.
Det har betytt mycket att ha dig där.
Inga problem, det känns naturligt.
Visst gör det?
Hej, Serena.
Aaron, hej.
- Dan. - Hej, Aaron.
Jag ville titta in, och se hur du mår.
Jag sa just till Dan att jag mår bra...
men det är skönt att se dig. Och dig.
Men jag ska till kyrkan med min familj-
-så jag träffar väl båda er där?
- Det låter bra. - Ja, vi ses där.
Okej. Hej då.
Jag är ledsen att vi inte har pratat sen balen. Tack för meddelandena.
Jag vill bara säga att jag finns här.
Vill du att jag håller mig borta så gör jag det.
Jag kan inte föreställa mig vad du går igenom.
Jo, det kan du faktiskt bättre än nån annan.
Alla bekymrar sig så för den sörjande änkan-
- men jag känner lika mycket skuld som chock och sorg.
Du måste tänka en massa saker nu-
-men klandra inte dig själv.
Varför inte? Han ville träffa mig.
Jag skulle avsluta vårt äktenskap.
Du, det är okej.
Förstår du det?
Han lämnade ett röstmeddelande.
- Vad sa han? - Jag har inte lyssnat på det.
Jag har inte vågat höra hans röst.
Vill du lyssna nu? Jag stannar hos dig.
Tack, men jag gör det själv. Jag måste tillbaka.
Lil, jag väntar på dig den här gången.
Sex månader, eller sex år. Jag finns här.
SAMTAL BLAIR
IGNORERA SAMTALET
- Jag beklagar. - Hoppa över sympatin. Detta är affärer.
Pappa träffade dig innan han dog.
Jag vill veta vad du sa då.
Jag arbetade för mr Bass, inte för dig.
Och det jag har?
Du är inte den ende intresserade parten.
- Jag blir snart väldigt rik. - Ja, gratulerar.
Men nån annan kommer snart att få mycket pengar.
Och hon är nog mer motiverad än du.
Lily?
Den slynan är orsaken till att pappa är död.
Jag hör av mig.
- Du kan bjuda mig på en drink. - Tyvärr.
Jag kan inte stanna.
Om du ursäktar mig...
så ska jag gå och begrava min far.
Det sägs att när nån dör så begravs deras hemligheter med dem-
- men på Upper East Side kan de döda tala ibland.
Du har ett nytt meddelande.
Lily, vi måste prata-
- och inte om att min fru skämmer ut mig med sin gamle älskare.
Jag vet den verkliga orsaken till varför du låg på sjukhus i Frankrike.
Meddelandet raderas.
Från: Serena Snart där.
Det var Serena. Hon är snart här.
- Ja, jag fick det också. - Jag fick det först.
Det berodde väl på mitt telefonbolag.
- Täckningen. - Det var väl därför.
- Hej, Jen. - Hej. Jag pratade med Eric.
- Han sa att de är här strax. - Gamla nyheter.
- Hej. - Hej.
Hej, Eric.
Kom hit.
- Hej. - Hej.
Jag visar din mamma mitt deltagande.
Tack. Hon kommer att uppskatta det.
- Hur går det? - Någorlunda.
Har du sett Jonathan?
Nej, varför det? Är ni tillsammans igen?
Nej, nej, jag tänkte bara att han kanske var här.
Det blir bra, tack.
Daniel och hans syster är visst här.
Kommer deras far att dyka upp också?
Varför frågar du det?
Jag följde efter dig till parken idag.
- Det är klart att du gjorde, mamma. - Vi får prata sen.
Var är Charles?
Vi skulle ha lämnat honom på trappan.
Ingen får se honom. Han får gå av sig det.
Gå, Chuck. Böj på knäet, lyft foten.
Vi skulle ha lämnat honom på Palace.
Det är pappans begravning. Han ska visa sin respekt.
Respekt? Pappa visade inte mycket respekt under sina sista dagar.
- Vad pratar han om? - Vem vet?
Skorna satt på fel fot. Minns du i åttan, Chuck?
Du tog från karaffen i biblioteket.
- Min första single malt. - Du måste hem...
till middagen utan att däcka i consommén.
Jag ville inte att pappa skulle tycka illa om mig.
- Vad spelar det för roll nu? - Chuck. Ska jag behöva...
sticka in fingret i halsen på dig? Nate kan hålla undan ditt hår.
- Vad är det? - Ledsen, Blair.
Du hade mig, sen förlorade du mig.
Rätta till hans slips.
Tack för att du finns här för Serena och för vår familj.
Naturligtvis. Det är en självklarhet.
Du är en sann gentleman. Din pappa uppfostrade sina barn rätt.
Tack.
De vill veta hur vi gör med kransarna, om vi ska...
Du! Vad fan gör du här?
- Ursäkta mig? - Han är upprörd och stupfull.
Vad gör du på min pappas begravning?
- Skulle han ha velat det, tror du? - Är det artikeln...
Tror du att jag bryr mig om ditt misslyckade journalistiska försök?
Min pappa är död på grund av din pappa.
Va? Chuck, jag är ledsen för detta...
Chuck, Dan har hjälpt oss, i motsats till dig.
Hjälpt? Har du nån aning om vad hans familj har gjort?
Daniel, det vore nog bäst om du går härifrån.
Nej, det är inte rimligt. Det är orättvist.
Chuck är Barts son. Han behöver inte vara förnuftig idag.
- Det är okej. Jag förstår. - Du anar inte.
- Dan, jag vill ha dig här. - Serena, det är okej. Låt honom gå.
Du är upprörd, men vi behöver varandra just nu.
Rör mig inte, din hora.
Snälla, Charles. Du behöver vara med din familj.
Min familj?
Jag har ingen familj.
Om Herren är vår herde-
- så verkar ett av hans lamm ha gått vilse.
Eller är det ett svart får?
Vi tar inget med oss när vi föds och inget när vi dör.
Men det innebär inte att vi inte lämnar en stor oreda efter oss när vi dör.
Redan tillbaka. Så oväntat att Bart Bass hade en kort begravning.
Chuck slängde ut mig innan dess.
Enligt honom dödade min pappa hans pappa.
Vadå?
Varför säger han så?
Jag vet inte, pappa.
Har du några vilda gissningar? Några idéer?
Vem vet?
Hans far dog precis. Han är upprörd.
- Ja, så sa CeCe. - Är CeCe i stan?
Bra för Lily att ha sin mamma här.
Just det. Jag glömmer alltid att ni känner varandra.
- Tänkte du gå dit idag? - Till begravningen? Nej.
Varför? Du är en av Lilys äldsta vänner.
Jag vet, men det är bäst så.
Så hur mår Serena?
Det får du fråga Aaron.
Ni har umgåtts mycket sen olyckan.
- Och? - Gilla det eller ej, döden ändrar saker.
Klargör saker. Vissa förs närmre varandra-
-och andra dras isär.
- Jag tänkte att ni kanske... - Vi är bara vänner.
- Så bra. - Bra? Varför är det bra?
Eller illa. Vill du vara mer än så?
Nej. Vi har gjort slut två gånger, det är slut. Väldigt slut.
Du behöver inte stanna.
Skaka hand med folk och säg hej.
- Ni behöver inte övertala mig. - Så bra.
Efter det som hänt trodde jag...
- att du kanske inte ville vara här. - Det vill jag.
Jag har affärer att sköta.
Fint, men låt oss hitta en lugn plats där du kan få lite mat i magen.
Jag känner inte för mat.
- Du är verkligen rar mot honom. - Jag? Rar? Nej.
Det är du. Du oroar dig för honom, och erbjuder mat.
- Det är moderligt. - Jag är inte moderlig.
Jag har umgåtts för mycket med Cyrus. Jag blir judisk.
Kom. Jag ser pudding.
Jag fann predikan överraskande tankeväckande.
Allt det där med livet och döden...
och att vår tid på jorden är så flyktig.
Ja, det var en begravning.
Vad skulle han ha pratat om? Aktiemarknaden?
Vilken pizzeria som är bäst i stan? Men det var ganska gott.
Nej, jag vet, men jag vill gifta mig.
Jag vet, det vill jag också. Och därför är vi förlovade.
Nej, jag menar nu. I morgon.
- I morgon? - Vi kan inte gifta oss i morgon.
- Nej, det går inte. - Varför inte?
Livet är så kort. Allt är så osäkert.
Jag vill inte leva en dag till utan att vara din make.
- Vad säger du? - Att det är helgalet.
Ja, det är helgalet.
Vi gör det i lägenheten, med bara familjen.
Enkelt, elegant, snabbt.
- Det är ganska romantiskt. - Mamma.
- Du stödde ju vår förening. - Det gör jag.
Som nåt som händer i en avlägsen framtid-
-som inte kommer att drabba mig-
- och inte nåt jag ska göra i morgon kl. 19.00.
- Levande ljus. Perfekt. - Det var inte det jag sa.
Nej. Jag har inget att sätta på mig.
Men om nån sydde nåt till dig?
- Vad hade du tänkt dig? - Vad sägs om att du sköter ditt?
Jag tänkte mig en jacka. Väldigt YSL.
Okej. Mick och Bianca, 1971. En god referens.
Jag vill inte avbryta detta fascinerande kapitel i modets historia, men...
- Jackor är svåra. - Jag vet.
Jag vet nån som är skyldig dig en natts arbete.
Hon gör det gärna.
Då får du hälsa henne och tacka.
Tack för att du ger mig chansen att gottgöra dig.
Jag ringer rabbinen.
Var är Aaron?
Följ med till Buenos Aires över julen.
Vadå?
- En flygbiljett. - Med ditt namn på den.
Jag vill inte säga nej, men jag måste.
Min familj är en katastrof.
Min bror är ensam, mamma blir snart tokig-
-och Chuck förnekade oss offentligt.
Är det familjen du inte vill lämna? Eller nån annan?
Dan...
är min vän, Aaron.
Oroa dig inte.
Det gör jag inte.
Resan är en gåva till dig...
och följer du med så ger du mig en gåva.
Men jag har redan köpt en bok till dig.
Då läser jag den på planet.
Du.
Fundera på det.
Okej.
Ursäkta mig, får jag stjäla min dotter en stund?
Vill du prata, så är det inte rätt tillfälle.
- Vad vet Chuck? - Hörde du inte vad jag sa?
Han vet nåt om dig och Rufus.
Du borde ta reda på vad.
Jag har precis begravt min man, mamma.
Jag har varken tid, lust eller ens mental kapacitet-
-att möta Chuck.
Det han vet har han sagt till Bart. Det finns inget att oroa sig för.
Det får vi inte hoppas-
- men det vet du inte förrän du har pratat med honom.
Jag såg honom gå upp.
Hallå?
Ja, det är jag.
Nej, det är tyvärr omöjligt.
Jag är ganska upptagen-
- vilket du hade känt till om du hade läst tidningarna.
Jag kommer på direkten.
Jonathan.
- Du kom. - Hoppas det är okej.
- Mer än så. - Kan vi prata?
Jag har lite att förklara.
Letar du efter Barts testamente så behöver du inte oroa dig.
Det gör jag inte...
men det borde du göra.
Jag ska hitta din mapp.
Den är inte här, så du kan sluta rannsaka stället och se på mig.
Jag kan inte se på dig, Lily.
Du äcklar mig.
Charles.
Du vanvördar ditt äktenskap...
och bedrar min far med Rufus Humphrey.
Det gjorde jag inte.
Han kom för att slåss om dig.
Snacka om att dö till ingen nytta.
Orsaken till att han satte sig i bilen var att du ringde honom.
Om du hade hållit dig undan...
Men det kunde du väl inte? Du är precis som honom.
Du måste veta allt, kontrollera alla och inte lita på nån.
Säger du att felet är mitt?
- Nej. Det är ingens fel. - Jo, det är det. Ditt.
Hans blod finns på dina händer.
Förlåt mig.
Så snart testamentet har lästs upp och jag får mina pengar...
ser du mig aldrig igen.
Rocken.
- Vart ska han? - Chuck.
- Jag måste gå. Jag kan inte prata. - Vart?
Alla du känner finns här.
- Jag vill inte vara här. - Vi vill ha dig här.
Jag förlorade precis min styvfar. Jag vill inte förlora min bror också.
När ska du förstå det?
Vi är inte släkt med varandra.
- Stopp, låt honom gå. - Nej.
- Försök inte muntra upp mig. - Det ska jag inte.
- Andrew Tyler var här. - Barts privatdetektiv?
Säg inte att han vill beklaga sorgen.
Nej, han ville att jag skulle betala honom.
- Han känner till det med sjukhuset. - Va?
Därför ville Bart träffas, kvällen då olyckan inträffade.
Tyler berättade det.
Och nu berättar han för högstbjudande.
Herregud.
- Du måste stoppa honom. - Måste jag?
- Jag är inte säker. - Menar du allvar?
Efter så här lång tid-
- anser du nu att det rätta vore att berätta sanningen?
Sanningen är ute.
- Det förändrar allt, eller hur? - Det måste det inte göra.
Det passar bra med en ny start nu.
Det passar väldigt illa nu, mamma.
Det är det sista jag vill ska komma ut. Betala honom.
Chuck!
Stanna.
Åk inte.
Eller om du måste åka, låt mig följa med dig.
Jag uppskattar att du bryr dig.
Nej, det gör du inte.
Du uppskattar inte något idag...
men jag bryr mig inte.
Vad du än går igenom...
så vill jag finnas där.
Vi har pratat om detta.
Du är inte min flickvän.
Men jag är jag...
och du är du.
Vi är Chuck och Blair.
Blair och Chuck.
Det värsta du har gjort, den mörkaste tanke du haft...
Jag stöttar dig i allt.
Varför skulle du göra det?
För att jag älskar dig.
Det var ju tråkigt.
Har iakttagits: Chuck Bass flyr från sin fars begravning...
och Blair Waldorf som gråter för den käre hädangångne.
Tänker du be om ursäkt för Chuck så är det okej.
Han är upprörd och det finns ont blod.
Det vore fel att säga att jag förstår, men det är okej ändå.
Det är storsint, men det var inte därför jag ringde.
Aaron bjöd mig till Buenos Aires över julhelgen.
Okej. Jag har inte varit där-
-så jag kan inte ge dig några bra tips.
Det är sommar där, så ta med en bikini.
Dan...
när vi hörde om Bart var vi mitt i ett samtal.
Just det, vad det skulle innebära om...
Om du låg med Aaron och jag med Lexi.
Men det hände aldrig, så...
Men nu blir det väl så?
- Åtminstone för dig. - Eller så...
Ber du mig be dig att inte åka?
- Nej. - Vill du åka, så gör det.
Vill du inte, låt bli. Jag kan inte säga vem du ska vara med.
- Nej, men du kan säga hur du känner. - Hur känner du?
För din pojkvän, som vill ta dig till Sydamerika?
Han är toppen. Jag gillar honom väldigt mycket.
Där har du ditt svar.
Vet du vad? Det är en aprikosmuffins.
Jag ville ha tranbär. De gav mig aprikos.
Jag får gå tillbaka.
Nå, vad tycks?
Blair, det här sker väldigt snabbt för dig.
Hoppas att du vet hur lycklig jag är-
- inte bara över att vara med din mamma, men att jag har dig i min familj.
Jag älskar dig.
Väldigt, väldigt mycket.
Jag sa till Chuck att jag älskar honom.
Gjorde du? Så underbart.
Nej, det är det inte.
Det är jättehemskt.
Jag trodde att om jag äntligen sa det-
-så skulle allt förändras-
- men han är precis lika självisk och själlös som förut.
Bara en masochist kan älska en sån narcissist.
Hjälp mig.
Du behöver inte hjälp.
Han behöver bara tid.
Vänta. Det räckte inte.
Oroa dig inte.
Det kommer att bli bra.
Det ska du se, raring.
Nå? Hur gick det med Tyler?
Serena äter frukost. Eric är ute med Jonathan.
Vi kan prata.
Det gick väldigt bra.
Tack, mamma.
- Det var rätt, det vet jag. - Säger du det så...
men avslutandet av detta kapitlet leder oss till början på nästa.
Vad ska du göra åt det faktum att du är förälskad i Rufus?
Jag vet inte om jag ska göra nåt åt det, åtminstone inte nu.
Så du är förälskad i honom? Jag fiskade lite bara.
Oj, du fick mig!
Med tanke på omständigheterna-
-har jag verkligen försökt stå emot.
Det är en förbannelse jag inte önskar min värsta fiende.
Men jag älskar Rufus.
Så det var därför Chuck var så upprörd.
Serena.
Låt mig förklara.
Låt bli. Du älskar Rufus. Det har du alltid gjort.
Du gifte dig med Bart, och nu är han död.
Jag kanske hade fyllt i med några subtila nyanser-
-men, jo, det är väl kärnan i det hela.
Säg det. "Hur kunde jag? Bart har inte kallnat."
Vad du än ska säga för hemska saker, säg det nu.
Jag borde ha förstått det.
Du bad mig en gång... Du tiggde mig om-
- att inte vara med Rufus, på grund av dig och Dan.
Har Rufus sagt att han vill vara med dig?
Ja.
Det låter underligt när jag säger det-
- men om du vill vara med honom, så ska du vara det.
Det kanske är dags för dig nu.
Efter allt som ni har gått igenom, borde ni försöka.
Du och Dan då?
Jag ska försöka få det att funka med Aaron.
Vi åker till Buenos Aires över julhelgen.
Om nu min mamma går med på det.
Absolut.
- Hej. - Hej. Hur var frukosten med Serena?
Hon ska flyga till Buenos Aires med Aaron.
Hon har inte bestämt sig, men han bjöd henne-
-och jag fick henne nog att tacka ja.
- Varför det? - Hon bad mig låta bli.
Jag vet att det inte går ihop-
-men jag vill inte leka nån dum lek.
Varför inte? Gör du det får Aaron dansa tango ensam-
-och Serena är med dig.
Ja, när du säger det på det viset...
Du har känslor kvar för henne, va?
Tror du att du kan formulera dem i ord inför henne?
- Ja. Om hon inte hinner åka först. - Hon kommer till Eleanors bröllop.
Du kan bära klädpåsen.
- Vart ska ni? - Till Eleanor. Vi hinner inte prata.
Vi är sena.
- Ska du också dit? - Jag måste bära klädpåsen.
- Hej. - Var ska Jenny och Dan...
- fira jul? - Med Alison, i Hudson.
Res bort med mig.
Vi gör resan vi inte gjorde i fjol, och reder ut saker.
- Jag vill inte vänta sex år. - Jag vill inte vänta alls. Ikväll?
Jag bokar rum med frukost i Cornwall.
Det blir grått och kallt, men det gör inget.
Det går bra den här gången, Lil.
Det vet jag.
Gratulerar.
Du är högstbjudande. Den ende som bjuder, faktiskt.
Om Lily inte har spenderat alla sina pengar...
- kanske det inte är värt det. - Jag pratade med mamman.
Hon sa att Lily ville sluta dölja sitt förgångna, och berätta.
Nåväl.
Vad är då meningen med att jag ska betala för att få veta nåt...
om hon ändå ska berätta för alla?
Det kanske inte är nån mening med det.
Men du är på väg att bli det rikaste barnet i New York.
Om jag var du skulle jag vilja ta det beslutet själv.
Ett nöje att göra affärer med dig.
Åh, så vackert!
Och det är du också.
Vet du vad som kan förgylla stunden?
Om jag säger att jag följer med dig till Buenos Aires.
Det gör jag. Jag har pratat med mamma.
Hej, flippar Eleanor ut? Jag har jackan.
Är det Jenny Humphrey? Var är mina kläder?
Ja, hon flippar ut. Dan, gör det nåt om du får vänta här?
- Inte alls. - Jag kommer.
Jag bar klädpåsen.
- Jag ska titta till pappa. - Okej. Vi ses sen.
Serena.
Dan, varför är du här?
- Jag vill inte att du åker. - För sent. Jag sa ja.
- Säg nej då. - Det är inte vår tid nu.
Men din och Aarons tid?
- Har ni en speciell tid nu? - Det är inte Aaron.
- Det är våra föräldrar. - Vad är det med dem?
De är kära.
De slutade aldrig älska varann.
Det förklarar mycket.
Jag bad mamma att inte följa sitt hjärta en gång, och jag...
Jag gör inte om det.
Om jag gjorde det, tror jag inte att hon skulle lyda.
Så du ger upp allt, oss...
för din mammas skull?
Vi har provat och misslyckats två gånger.
- Vem vet om det skulle gå bättre nu? - Vem vet om det inte skulle det?
Vi har förändrats.
Dan, vi är sammankopplade och kommer alltid att vara det-
-men jag träffar nån annan nu.
Serena, vi behöver moderåd. Hej, Humphrey. Vad gör du här?
- Han bar klädpåsen. - Det stämmer.
Okej, kom, S.
Jag borde gå.
Vi pratar efter helgen.
Jag kan inte tro på att du vill att det här blir allmänt känt.
- Vad är det? - Det är precis det du tror att det är.
- Men min mamma... - Ljög för dig.
Och för mr Tyler. Att döma av din min-
- var det nog inte din idé att avslöja det hela.
- Varför gör hon så här? - Jag vet inte...
men fråga nästa gång ni träffas.
Tills dess är jag mer än nöjd att få gynna hennes agenda.
Charles, jag ber dig.
Snälla vänd dig inte bort från dem som älskar dig.
De är vår enda chans...
och din far lärde sig aldrig det.
Jag hoppas att du gör det.
Eleanors och Cyrus bröllopslöften.
Jag, Cyrus, tar dig, Eleanor...
som den du är.
Jag ger dig min kärlek.
Jag är min älskades, och min älskade är min.
För Waldorf-Rose!
- Gratulerar. - Tack.
Vad gör du här?
DAN OCH JENNY, JAG LÄMNAR STAN NÅGRA DAGAR.
- Detta är illavarslande. CeCe. - Rufus.
- Jag är på väg ut. - Det är en sak du behöver veta.
Som vanligt när du är i närheten.
I hela mitt liv har jag bara velat att-
-min dotter ska vara lycklig.
Medlen för att uppnå detta kanske ändras med tiden-
-men målet förblir detsamma.
Eftersom det rör Lily, så kan hon berätta det eller inte.
Din inblandning ska inte komma emellan.
Jag gav henne chansen att berätta. Hon tog inte den.
Hon bad mig betala rejält för att problemet skulle försvinna.
Men det gjorde du inte, va?
Det verkliga problemet är att hon är förälskad i dig.
Varför är det ett problem?
För så länge hon håller fast vid detta...
har inte ni två en chans att få det att fungera.
Jag vill att hon får den chansen.
Vill inte du det?
Så första gången vi har sex kommer att bli på ett flygplan.
Inga ljus och fina underkläder.
Min tjej kommer att ha öronproppar och nackkudde.
Du vill nog ha kudden-
- när din haka ligger mot bröstet och du dreglar på skjortan.
Hur visste du att jag dreglar?
Det här blir nog bra.
Resan, vi två, alltihop.
Du ångrar inget?
Inget.
Mycket bättre.
Hej.
Tack för att du har berättat att du är kär i Lily Bass-
-igen, ännu, eller vad det nu är.
Hade varit bra att veta-
- innan jag försökte hindra Serena från att flyga till Sydamerika.
- Jag kommer inte att vara med Lily. - Vadå? Serena sa precis...
Serena vet inte vad hon pratar om.
Är allt som det ska?
Vad är det för saker, och din lapp?
Ska du åka någonstans?
Nej. Jag ska bara gå ut.
SAMTAL FRÅN DAN
- Du kan svara om du vill. - Nej, jag vill inte.
- Jag är här nu, med dig. - Du har känslor kvar för honom.
- Nej. - Det är okej.
Jag vill bara att du ger oss tid. Ge oss en riktig chans.
Därför att jag tror att jag håller på att bli kär i dig.
IGNORERA SAMTALET
Det är Serena. Lämna ett meddelande.
Tala bara om en sak:
Var det en pojke eller en flicka?
Förlåt. Du förtjänar mer.
Sök inte upp mig. - Chuck
Chuck Bass är visst inte den ende som förlorat nån han älskar den här veckan.
Vårt djupaste deltagande, Ms Waldorf.
Puss och kram, Gossip Girl.