Översättning och text: Göran Andersson www.Undertexter.se - Senaste undertexter
Det här är berättelsen om hur jag dog.
Oroa er inte, detta är egentligen en rolig historia. Och sanningen är, den är inte ens min.
Detta är berättelsen om en flicka som heter Rapunzel.
Och allt börjar med solen.
En gång i tiden, föll en enda soldroppe från himlen.
Och från den lilla droppen sol, växten en magisk, gyllene blomma.
Den hade förmågan att hela de sjuka och skadade.
Ser ni den gamla kvinnan, där borta?
Ni vill kanske minnas henne senare.
Hon är typ ganska viktig.
Tja, sekler passerade och ett hopp och en båttur bort växte det ett kungadömme.
Kungadömmet regerades av det älskade Kungaparet.
Och Drottningen, hon skulle ha barn,
men hon blev sjuk,
riktigt sjuk.
Hennes tid höll på att rinna ut.
Och det är då folk vanligtvis börjar leta efter mirakel.
I detta fall, en magisk gyllene blomma.
Jag sa att hon var viktig.
Istället för att dela med sig av solens gåva,
denna kvinna, Moder Gothel, hamstrade dess helande kraft,
och använde den för att hålla sig ung i hudratals år.
Och allt hon behövde göra, var att sjunga en speciell sång.
Då så, du fattar galoppen. Hon sjunger för den, hon blir ung, läskigt, eller hur?
Vi har hittat den!
Den magiska gyllene blomman, helade Drottningen.
En hälsosam liten flicka, en prinsessa föddes.
Med vackert gyllene hår.
Jag ger er en vink.
Det är Rapunzel.
För att fira hennes födelse, sände Kungaparet en lysande lykta i skyn.
Och från den stunden var allt perfekt.
Och den stunden slutade.
Gothel bröt sig in i slottet,
stal barnet, och bara så där... borta.
Kungariket letade och letade, men de kunde inte hitta prinsessan.
För djupt in i skogen,
i ett gömt torn,
uppfostrade Gothel barnet som sitt eget.
Gothel hade hittat sin nya magiska gyllene blomma.
Men den här gången tänkte hon hålla den gömd.
Varför kan jag inte gå ut?
Världen där ute är en farlig plats.
Fylld av hemska själviska människor.
- Stanna där du är säker. Förstått blomman? - Ja, mamma.
Men tornets väggar, kunde inte dölja allt.
Varje år på hennes födelsedag, släppte Kungaparet tusentals lyktor i skyn.
I hopp om att deras försvunna prinsessa en dag skulle återvända.
Ha!
Tja, jag antar att Pascal inte gömmer sig här ute.
Fick dig!
Det är tjugotvå till mig.
Vad sägs om tjugotre, eller fyrtiofem?
Jaha, vad vill du göra?
Jasså, jag tror inte det.
Jag tycker om det härinne och det gör du också.
Kom igen Pascal, det är inte så illa där inne.
Oj!
Jag kan vänja mig vid en utsikt som denna.
- Ryder, kom igen. - Vänta.
Japp, jag är van vid det. Killar, jag vill ha ett slott.
Gör vi bara det här jobbet, kan man köpa sitt eget slott.
Hösnuva?
Ja.
Va?
Vänta, vänta. Hej, vänta!
Kan ni inte se mig i ett eget slott?
För det kan verkligen jag.
Alla saker vi har sett och och det är bara åtta på morgonen.
Mina herrar, detta är en mycket stor dag.
Det var det. Detta är en mycket stor dag, Pascal.
Jag ska slutligen göra det.
- Jag ska fråga henne. - Rapunzel!
Släpp ut ditt hår.
Det är dags.
Jag vet, vag vet. Kom igen, låt henne inte se dig.
Rapunzel, jag blir inte yngre här nere.
Kommer, mor.
Hej, välkommen hem, mor.
Rapunzel. Hur du klarar att göra det varje dag,
utan att misslyckas, det ser absolut ansträngande ut, älskling.
Det är inget.
Då vet jag inte varför det tar så länge.
Älskling. jag retas bara.
Jaha... så, mor. Som du vet är det en stor dag i morgon.
Rapunzel titta i spegeln. Vet du vad jag ser?
Jag ser en stark, självsäker, vacker ung dam.
Titta, du är här också.
Jag bara retas, sluta ta allt så seriöst.
Okej, så mor. Som jag sa, i morgon...
Rapunzel, mor känner sig lite trött.
Kan du sjunga för mig, älskling?
- Sen kan vi prata. - Naturligtvis, mor.
- Rapunzel! - Så, mor.
Jag sa tidigare, att i morgon är en ganska stor dag, och du lyssnade inte så noga.
Så jag ska bara säga dig. I morgon är det min födelsedag.
Tada!
Nej, nej, nej kan det inte vara.
Jag minns tydligt. Din födelsedag var förra året.
Det är det roliga med födelsedagar. De är typ varje år.
Mor, jag ska fylla arton.
Och jag vill fråga, vad jag verkligen vill denna födelsedag.
Det jag egentligen vill...
Rapunzel snälla, sluta mumla.
Du vet vad jag tycker om mumling.
Bla, bla, bla,... bla. Det är så störande.
Retas bara, du är underbar. Jag älskar dig så mycket, älskling.
Jag vill se de flygande ljusen.
Vad?
Jag hoppades att du kunde ta med mig och titta på de flygande ljusen.
Du menar stjärnorna.
Det är det.
Jag har kartlagt stjärnorna och de är alltid konstanta.
Men dessa, de visar sig varje år på min födelsedag, mor.
Bara på min födelsedag.
Och jag kan inte hjälpa att de känns som...
De är menade för mig.
Jag behöver se dem, mor. Och inte bara från mitt fönster.
Personligen.
Jag måste veta vad de är.
Du vill gå ut?
Min Rapunzel.
Se på dig, så skör som en blomma.
- Rapunzel? - Ja?
Fråga aldrig om att få lämna tornet igen.
Ja, mor.
Jag älskar dig så mycket, min kära.
Jag älskar dig mer.
Jag älskar dig mest.
Glöm inte det.
Vi ses snart, min blomma.
Jag finns här.
Nej, nej nej. Det var inte bra, detta är mycket, mycket illa, Dett är verkligen illa.
De får inte till min näsa rätt.
Vem bryr sig.
Lätt för dig att säga.
Ni killar ser fantastiska ut.
Jaha, okej. Lyft upp mig, så drar jag upp er.
Ge oss väskan först.
Va..? Jag bara...
Jag kan inte tro, efter allt vi gått igenom tillsammans,
ni inte litar på mig.
Usch.
Hjälp nu upp oss, vackre gosse.
Ledsen, mina händer är fulla.
Vad?
Ryder!
- Ta tillbaka väskan med alla medel. - Ja, sir!
Vi har honom nu, Maximus.
Heja!
Heja! Kom lopp hög, framåt.
Nej.
Nej, sluta.
Sluta.
Ge den till mig.
Ha!
Äntligen ensam.
Va?
Okej, okej, jag har en person i mitt skåp.
Jag har en person i mitt skåp.
Jag har en person i mitt skåp!
För vek att ta hand om mig själv där ute va, mor?
Tja, säg det till min stekpanna.
Rapunzel!
Släpp ner ditt hår.
Ett ögonblick, mor.
Jag har en stor överraskning.
Det har jag också.
Jag slår vad om att min är större.
Det tvivlar jag seriöst på.
Jag tog med palsternacka. Jag ska göra hasselnöts soppa till middag, din favorit.
Överraskning!
Tja mor, det är nåt jag måste säga dig.
Rapunzel, du vet att jag hatar att lämna dig efter ett bråk.
Speciellt när jag inte har gjort nåt fel.
Okej, jag har tänkt mycket på vad du sa tidigare.
Jag hoppas att du inte fortfarande pratar om stjärnorna.
Flygande ljus, och ja, jag är på väg dit.
För jag trodde verkligen att vi släppt den frågan, min kära.
Nej mor, jag säger bara,
du tror jag inte är stark nog att ta hand om mig själv där ute.
Älskling, jag vet att du inte är stark nog att ta hand om dig själv där ute.
- Men om du bara... - Rapunzel, färdigpratat om detta nu.
- Lita på mig,... - Rapunzel.
- ...jag vet vad jag - Rapunzel.
- Kom igen. - Sluta med ljusen, Rapunzel.
Du lämnar inte tornet, aldrig!
Toppen. Nu är jag den elaka killen.
Allt jag skulle säga, mor är att...
Jag vet vad jag vill ha till min födelsedag nu.
Och vad är det?
Ny färg. Färgen som är gjord av de vita snäckorna du en gång gav mig.
Det är en mycket lång resa, Rapunzel.
Tar nästan tre dagar.
Jag tänkte bara att det var en bättre idé än stjärnorna.
Är du säker på att du klarar dig, ensam?
Jag vet att jag är säker så länge jag är här.
Jag är tillbaka om tre dagar.
Jag älskar dig så mycket, min kära.
Jag älskar dig mer.
Jag älskar dig mest.
Okej.
Är detta... hår?
Kämpa... kämpa mot är meningslöst.
Va?
Jag vet varför du är här.
Och jag är inte rädd för dig.
Vad?
Vem är du och hur hittade du mig?
Jag vet inte vem du är.
Eller hur jag kom att hitta dig.
Men får jag bara säga.
Hej!
Hur står det till?
Namnet är Flynn Ryder.
Hur har din dag varit, va?
Ve mer känner till den här platsen, Flynn Ryder?
- Lugn, Blondie. - Rapunzel.
Gesundheit, så här är det.
Jag var i en situation, Strosade genom skogen.
Jag kom till ditt torn och...
Nej, var är min väska?
Jag har gömt den där du aldrig kan hitta den.
Den är i pottan, eller hur.
Va?
Sluta med det där.
Nu är den gömd där du aldrig kan hitta den.
Så vad vill du med mitt hår?
- Klippa det? - Vad?
- Sälja det? - Nej!
Lyssna, det enda jag vill göra med ditt hår,
är att komma ur det. Bokstavligen.
Vänta, vill du inte ha mitt hår?
Varför i hela världen skulle jag vilja ha ditt hår?
Lyssna, jag jagades, jag såg ett torn, jag klättrade upp, slut på historien.
Säger du sanningen till mig?
Ja.
Jag vet, jag behöver nån som tar med mig.
Jag tror också att han säger sanningen.
Har inte huggtänder, men vad för val har jag?
Okej Flynn Ryder, jag är beredd att göra ett erbjudande.
- Erbjudande? - Titta åt det här hållet.
Vet du vad de här är?
Menar du lamp saken de gör för prinsessan?
Lyktor...
Jag visste att de inte var stjärnor.
I morgon kväll kommer de att lysa upp natt himlen,
med dessa lyktor. Du kommer att fungera som min guide.
Ta mig till dessa lyktor, och för mig hem säkert.
Då, och bara då, kommer jag att återlämna väskan till dig.
Det är mitt erbjudande.
Ja, kan inte göras.
Tyvärr, kungariket och jag är inte precis, simpatico,
för tillfället. Så jag kommer inte att ta dig nånstans.
Något förde dig hit, Flynn Ryder.
- Kalla det vad ni vill, ödet, ödet. - En häst.
Så jag har beslutat att lita på dig.
Ett hemskt beslut, verkligen.
Men lita på mig, när jag säger detta.
Du kan riva ner tornet sten för sten.
Men utan min hjälp, hittar du aldrig hitta din dyrbara väska.
Låt mig bara säga som det är.
Jag tar dig för att se på lyktorna.
Tar dig tillbaka hem,
och du ger tillbaka väskan?
Jag lovar.
Och när jag lovar nåt, bryter jag det aldrig löftet.
Aldrig!
Då så, lyssna, jag ville inte vara tvungen att vilja göra detta,
men du ger mig inget alternativ.
Här kommer mitt "lugn".
Det här är typ som en ledig dag för mig.
Detta händer normalt inte.
Bra, jag tar dig för att se på lyktorna.
Verkligen!
Du bröt mitt lugn.
Kommer du, Blondie?
Ska jag? Nej.
Här kommer jag.
Jag kan inte fatta att jag gjorde det.
Jag kan inte fatta att jag gjorde det!
Mor skulle bli rasande.
Det är okej, det hon inte vet dödar henne inte, precis?
Jösses, detta skulle döda henne.
Det är roligt!
Jag är en hemsk dotter, jag går tillbaka.
Jag går aldrig tillbaka!
Jag är en avskyvärd människa.
Bästa dagen nånsin!
Vet du, jag kan inte hjälpa att notera,
det verkar som du har ett litet krig med dig själv här.
- Vad? - Jag plockar bara upp bitar,
naturligtvis, överbeskyddande mor, förbjuden resa.
Jag menar, det här är allvarliga saker.
Men låt mig lätta ditt samvete.
Det är en del av att växa upp.
Ett litet uppror, ett litet äventyr.
Det är bra, hälsosamt också.
Tror du?
Jag vet. Du är långt över att tänka detta, lita på mig.
Förtjänar din mor det? Nej.
Kommer detta att bryta hennes hjärta och krossa hennes själ?
Naturligtvis. Men du måste bara göra det.
Bryta hennes hjärta?
- I hälften. - Krossa hennes själ?
Som en druva.
Hon skulle ha hjärtat brutet, du har rätt.
Jag är, åh tusan också.
Då så, jag kan inte fatta att jag säger detta, men...
Jag befriar dig från överenskommelsen.
- Vad? - Det stämmer.
Men tacka inte mig. Låt oss bara vända tillbaka.
och ta hem dig, här är din panna och din groda.
Jag får tillbaka min väska.
Du får tillbaka en mor dotter relation,
som bygger på ömsesidigt förtroende och viola! Vi går vår egen väg som osannolika vänner.
- Nej, jag ska se lyktorna. - Kom igen!
Var ska det behövas för att få min väska tillbaka?
Jag använder den här.
Är det, skurkar, banditer? Har de kommit för mig?
Var lugn, den kan troligen känna fara.
Förlåt.
Antar att jag bara är lite, nervös.
Troligen bäst att vi undviker skurkar och banditer, dock.
Ja, det är troligen bäst.
Är du hungrig? Jag vet ett bra ställe för lunch.
-Var? - Oroa dig inte.
Du vet det när du känner lukten.
En palats häst.
Var är din ryttare?
Rapunzel.
Rapunzel!
Rapunzel, släpp ner ditt hår.
Rapunzel?
Rapunzel!
Jag vet att det är här nånstans.
Där är det.
Gosiga Ankungen.
Oroa dig inte, mycket lugnt ställe, perfekt för dig.
Vill inte att du blir rädd och ger upp hela den här ansträngningen nu, gör vi?
Tja, jag gillar ankunge.
Garcon, ditt bästa bord, tack.
Känner du lukten? Ta ett djupt drag genom näsan.
Låt det verkligen sjunka in.
Vad får du? För mig är det delvis lukten av man.
Och den andra delen är verkligt dålig lukt av man.
Jag vet inte varför, men sammantaget, luktar det bara som färgen brun.
Dina tankar?
Det var mycket hår.
Hon låter det växa, är det blod på din mustasch?
Goldie,titta på detta, titta på allt blod på hans mustasch.
Titta sir, det är mycket blod.
Hej, du ser inte bra ut, Blondie.
Vi kanske borde få dig hem. Kalla det en dag.
Vore förmodligen bättre. Detta här är en fem stjärnig sylta trots allt.
Och om du inte kan hantera denna plats, tja, då är det kanske bäst att du är tillbaka i ditt torn.
Är det du?
Nej, nej detta är att vara elak.
Det är allt han.
Gretel, gå och hämta några vakter.
Den belöningen kommer att köpa mig en ny krok.
Jag har användning för pengarna.
Jag då? Jag är pank.
- Grabbar, sluta! - Vi kan ordna upp det.
Hej, lämna honom i fred.
- Mina herrar, snälla. - Ge tillbaka min guide, banditer.
Inte näsan, inte näsan, inte näsan.
Släpp honom!
Okej, jag vet inte var jag är, och jag behöver honom att ta mig för att se lyktorna,
för jag har drömt om dem hela mitt liv.
Hitta er mänsklighet.
Har inte nån av er haft en dröm?
Jag hade en dröm.
En gång.
Du då?
- Förlåt, jag? - Vad är din dröm?
Nej, nej, nej. Ledsen grabbar, jag sjunger inte.
Ja!
Jag har hittat vakterna.
Var är Ryder, var är han?
Jag vet att han är här nånstans.
Hitta honom, vänd upp och ner på stället om ni måste!
Gå, lev din dröm.
Jag ska.
Din dröm stinker, jag pratade med henne.
Tack för allt.
Jag tror att det här är mannen du letar efter.
Du har mig.
Sir, inte ett spår av Ryder.
Maximus.
Vad gör han?
En passage, kom igen mannar, vi går.
Corman, se till att dessa killar inte kommer undan.
Lek säkert.
Vi går och hämtar kronan.
Jag har en dröm, jag har lite dröm.
Jag.., åh, kan nån ge mig ett glas.
För jag har just hittat en lång drink av vatten.
Sluta, din stora luns.
Var leder den tunneln ut?
Kniv!
Tja, det för oss i säkerhet,
Visste inte att du hade det inom dig där borta. Det var ganska imponerande.
Jag vet!
Jag vet...
Så, Flynn.
Var kommer du från?
Stop, stop, ledsen Blondie, Jag gör inte tillbaka berättelser.
Men jag börjar bli intresserad av din.
Jag vet... Jag vet att jag förmodligen inte ska nämna håret.
- Nej. - Eller, modern.
Ärligt talat är jag rädd för att frågar om grodan.
- Kameleont. - Nyanser.
Här är min fråga då, om du vill se lanternorna så mycket,
varför har du inte gått tidigare?
Hej, tja...
Flynn...
Flynn!
Spring, spring!
Vem är det?
De tycker inte om mig..
- Vem är det? - De tycker inte om mig heller.
- Vem är det? - Låt oss anta för en stund,
att alla här inte tycker om mig.
Här.
Jag har väntat länge på detta.
Mamma, jag måste skaffa mig en sån här.
Ha!
Du borde veta att detta är den underligaste sak jag gjort.
Vad sägs om "två av tre"?
Flynn!
Flynn, se upp.
Häng kvar.
Ni skulle se era ansikten. För ni ser...
Löjliga...
Kom igen, Blondie.
Hoppa
Det hjälper inte, Jag kan inte se nåt.
Hej, det är meningslöst.
Det är kolsvart där nere.
Detta är mitt fel.
Hon hade rätt, jag borde aldrig ha gjort detta.
Jag är så...
Jag är så ledsen, Flynn.
Eugene.
Vad?
Mitt rätta namn är, Eugene Fitzherbert.
Så du kan lika gärna få veta det.
Jag har magiskt hår som glimmar när jag sjunger.
Vad?
Jag har magiskt hår som glimmar när jag sjunger.
Vi klarade det.
Hennes hår glimmar.
Vi lever. Jag lever!
Jag visste inte det. Ditt hår glimmar verkligen.
- Eugene... - Varför glimmar hennes hår?
- Eugene! - Vad?
Det glimmar inte bara.
Varför ler hon åt mig?
Jag ska döda honom.
Jag ska döda den där, Ryder.
Vi skär av honom vid Kungariket.
Och får tillbaka kronan, kom igen.
Grabbar.
Ni vill kanske sluta agera som vilda hundar som jagar sin svans,
och tänk för en stund.
Snälla, det finns ingen anledning till det.
Tja, om det var allt ni ville, så fortsätt på er väg.
Jag tänkte erbjuda nåt som är värt ettusen kronor,
som hade gjort er ofattbart rika.
Och det var inte ens den bästa delen.
Tja, C'est la vie.
Njut av er krona.
Vad är den bästa delen?
Den kommer med hämnd på Flynn Ryder.
Så du blir egendomligt kryptisk när du lindar ditt magiska hår runt min skadade hand.
Ledsen.
Bli bara, bli bara inte galen.
Bli inte galen nu.
Jag blir inte galen, blir du galen?
Nej, jag är bara intresserad av ditt hår. Och de magiska egenskaper som det besitter.
Hur länge har det gjort det, precis?
För alltid, tror jag.
Mor sa att när kag var liten försökte folk skära av det.
De ville ha det för sig själva.
Men när det är klippt,
blir det brunt och förlorar sin kraft.
En gåva som denna måste skyddas.
Det var därför mor aldrig lät mig...
Det är därför... jag aldrig lämnade...
Du lämnade aldrig det tornet.
Och du ska fortfarande gå tillbaka?
Nej... ja.
Det är komplicerat
Så, Eugene Fitzherbert, va?
Ja, tja. Jag besparar dig den sorgliga historien om...
stackars föräldralösa Eugene Fitzherbert, den är lite...
Den är lite grand nedför.
Det var en pojke.
En bok jag brukade läsa varje kväll för de små barnen.
Berättelserna om Flynnigan Ryder.
Skrävlande skurk, rikaste levande mannen.
Inte dålig med damerna heller. Inget att skryta över. Men...
Var han också en tjuv?
Tja, nej.
Han hade egentligen så mycket pengar att han kunde göra vad han ville.
Han kunde gå var han ville.
Och... och, för ett barn med inget,
jag vet inte, jag...
Verkade det vara precis som ett bättre alternativ.
Du får inte berätta detta för nån, okej?
Det kan förstöra hela mitt rykte.
Det vill vi ju inte.
Saken med ett rykte, är allt en man har.
Tja, jag borde...
Jag, jag borde hämta lite mera ved.
Hej.
För att undvika missförstånd, jag gillar Eugene Fitzherbert mycket bättre än, Flynn Ryder.
Tja, då vore du den första.
Men, tack.
Jag trodde aldrig han skulle gå.
Mor?
Hallå, käraste.
Men jag... jag..., har inte vi...
Hur hittade du mig?
Det var verkligen enkelt.
Jag lyssnade bara efter ljudet av fullständigt och total svek, och följde det.
- Mor... - Vi går hem, Rapunzel.
- Nu. - Du... Du förstår inte.
Jag har varit på denna otroliga färd.
Och jag har sett och lärt så mycket.
Jag har även träffat nån.
Ja, den efterlysta tjuven. Jag är så stolt.
- Kom igen, Rapunzel. - Mor, vänta.
Jag tror...
Jag tror han tycker om mig.
Tycker om dig? Snälla, Rapunzel, det är tokigt.
- Men mor, jag... - Det är därför du aldrig skulle gått.
Käraste, hela den här romansen som du hittat på,
bevisar bara att du är för naiv för att vara här.
Varför skulle han tycka om dig? Kom igen nu, verkligen.
Titta på dig, tror du att han är intresserad?
Var inte en dumbom, kom med mor.
- Nej! - Nej?
Jag fattar hur det är.
Hur kunde du?
Så, hej, får jag fråga nåt?
Finns det en chans att jag får super styrka i min kand?
För jag ska inte ljuga. Det vore dumt.
Hej, mår du bra?
Ledsen, ja.
Bara, förlorad i tankar.
Jag menar för att här är saken.
Övermänsklig bra utséende, jag har alltid haft det.
Född med det, men övermänsklig styrka.
Kan du föreställa dig möjligheterna, jag bara...
Ha tålamod grabbar. Allt gott till den som kan vänta.
Vad?
Tja, jag hoppas att du är här för att be om ursäkt.
Nej, nej släpp ner mig. Sluta. Låt... mig... gå!
Ge honom till mig.
Oj!
Oj, oj, oj, oj.
Lugn gosse, lugn, lugna ner dig.
Lugn gosse.
Lugn.
Så ska det vara.
Sitt nu.
- Sitt. - Vad?
Släpp nu stöveln.
Släpp den.
Du är en så snäll gosse.
Ja, det är du.
Är du trött, av allt jagande av den elaka mannen?
Ursäkta mig?
Ingen uppskattar dig, eller hur?
Gör de?
Kom igen, han är en elak häst.
Han är inget annat än en stor sötnos.
Stämmer inte det?
Maximus.
Du måste skoja med mig.
Lyssna, idag är det typ den största dagen i mitt liv.
Och saken är, jag måste inte få honom arresterad.
Bara för tjugofyra timmar, och sen,
kan ni jaga varandra för era hjärtans innehåll.
Okej?
Och det är även min födelsedag. Bara så ni vet.
Aj!
Oj!
Förlåt.
Tack.
Det är för den förlorade Prinsessan.
Till båtarna.
Hej, Max.
Vad? Jag köpte dem.
De flesta av dem.
Var ska vi?
Tja, den bästa dagen i ditt liv.
Jag tänkte att du borde ha en anständig plats.
Är du okej?
Jag är livrädd.
Varför?
Jag har tittat ut genom fönstret i arton år.
Drömt om hur det skulle kännas när de ljusen steg mot skyn.
Men om det inte är allt jag drömt om att det ska bara?
Det blir det.
Och om det blir det?
Vad ska jag göra då?
Tja, det är den bra delen, antar jag.
Du går och hittar en ny dröm.
Jag har nåt till dig också.
Jag skulle ha gett den till dig tidigare, men jag var bara rädd.
Och saken är, jag är inte rädd längre.
Vet du vad jag menar?
Jag börjar det.
Är allt okej?
Va? Ja.
Ja, naturligtvis.
Jag bara...
Jag är ledsen, allt är bra.
Det är bara nåt jag måste ta hand om.
Okej.
Jag kommer strax tillbaka.
Det är lugnt, Pascal.
Där är du.
Jag har letat överallt efter er killar. Eftersom vi kom ifrån varandra.
Hej, polisongerna kommer fint, va?
Ni måste vara spända om detta.
Hur som helst, jag ville bara säga,
jag borde inte ha stuckit. Kronan är eran.
Jag kommer att sakna er, men jag tror att det är bäst... bäst.
Rymma från oss igen. Hej, Ryder?
- Vad? - Vi har hört att du hittat nåt.
Nåt mycket värdefullare än kronan.
Vi vill ha henne istället.
Jag började tro att du stack med kronan och lämnade mig.
Det gjorde han.
Vad? Nej.
Han skulle inte göra det.
Titta själv.
Eugene?
Eugene!
Rättvist byte.
En krona för flickan med det magiska håret.
Hur mycket tror du nån vill betala för att vara ung och frisk för alltid?
Nej, snälla.
Nej!
Rapunzel!
Mor?
Åh, min älskade flicka.
Mor.
Mår du bra?
Är du skadad?
- Mor, hur gjorde du? - Jag var orolig för dig, min kära.
Så jag följde dig.
Och jag såg dem attackera dig.
Då så, vi går, vi går, innan de vaknar till sans.
Du hade rätt, mor.
Du hade rätt om allt.
Jag vet älskling.
Jag vet.
Titta!
Kronan.
Rapunzel.
Rapunzel!
Nej, nej, nej. Vänta, vänta, vänta. Killar, killar.
Rapunzel!
Låt oss få det avklarat, Ryder.
Vad ska vi?
Där, det har aldrig hänt.
Diska nu för middagen.
Jag ska göra hasselnöts soppa.
Jag försökte verkligen, Rapunzel.
Jag försökte varna dig, för vad som fanns där ute.
Världen är mörk och självisk,
och grym.
Om den bara hittar minsta strimma av solsken,
förstör den det.
Hur visste du om henne?
Säg mig, nu!
Det var inte vi.
Det var den gamla damen.
Gamla damen?
Vänta, nej, vänta!
Ni förstår inte, hon ligger illa till.
Vänta!
Rapunzel?
Rapunzel, vad pågår där uppe?
Mår du bra?
Jag är den förlorade Prinsessan.
Snälla, tala ut, Rapunzel. Du vet att jag hatar när du mumlar.
Jag är den förlorade Prinsessan.
Eller hur?
Mumlade jag, mor?
Eller ska jag ens kalla dig det?
Rapunzel, hör du ens på dig själv?
Varför skulle du ens ställe en så löjlig fråga?
Det var du! Det var bara du!
Allt jag gjorde var att skydda dig.
- Rapunzel. - Jag har levt hela mitt liv,
med att gömma mig från folk som skulle använda mig för mina krafter.
- Rapunzel! - Och jag borde ha gömt mig.
Från dig.
Var ska du gå?
Han finns inte där för dig.
Vad gjorde du med honom?
Denna brottsling, ska hängas för sina brott.
- Nej. - Lugn, lugn. Allt är bra.
Lyssna på mig.
Allt detta är som det borde vara.
Nej!
Du hade fel om världen.
Och du hade fel om mig.
Och jag tillåter dig inte att använda mitt hår. Nånsin!
Vill du att jag ska vara den elaka killen?
Bra.
Nu är jag den elaka killen.
Vad är detta?
Öppna.
Vad är lösenordet?
- Vad? - Nej.
Öppna dörren!
Inte ens i närheten.
Du har tre sekunder...
Ett...
Två...
Tre...
Stekpanna. Du visste, precis?
- Ner med huvudet? - Ner med huvudet.
- In med armarna? - In med armarna.
- Knäna isär? - Knäna isär.
Knäna isär?
Varför ska jag hålla knäna isär...
Max.
Tog du hit dem?
Tack.
Nej verkligen, tack.
Jag tror att vi hela tiden har missuppfattat varandra.
Och vi är egentligen bara, ja du har rätt. Vi borde gå.
Max.
Max!
Oooooj!
Okej Max, få se hur fort du kan springa.
Rapunzel.
Rapunzel, släpp ner ditt hår.
Rapunzel, jag troode aldrig jag skulle få se dig igen.
Se nu vad du har gjort, Rapunzel.
Oroa dig inte, älskling.
Vår hemlighet dör med honom.
Och vad gäller oss?
Vi ska åka dit ingen nånsin kan hitta dig igen.
Rapunzel, verkligen. Fått nog redan?
Sluta slåss mot mig.
Nej! jag slutar inte.
För varje minut av resten av mitt liv kommer jag att slåss.
Jag kommer aldrig att sluta med att komma ifrån dig.
Men om du låter mig rädda honom...
Går jag med dig.
Nej. Nej, Rapunzel.
Jag springer aldrig, jag försöker aldrig rymma.
Låt mig bara hela honom. Och du och jag är tillsammans.
För alltid, precis som du vill.
Allt kommer att bli som det var.
Jag lovar.
Precis som du vill.
Bara... låt mig... hela honom.
Om du får nån idé om att följa oss.
Eu... Eugene!
Aj!
Jag är så ledsen.
- Allt blir bra, trots allt. - Nej, Rapunzel!
- Jag lovar, du måste lita på mig. - Nej...
- Kom igen. - Kan inte låta dig göra detta.
Och jag kan inte låta dig dö.
- Men om du gör detta... - Tyst.
- Då... dör du. - Hej.
Allt blir bra.
Rapunzel, vänta...
Eugene, vad...?
Neeej!
Nej... Nej!
Vad har du gjort? Vad har du gjort!
Nej, nej, nej. Neeej!
Nej, nej, nej, neeej.
Nej!
Neeeeeeeeej!
Nej, nej, nej, nej, Eugene.
Titta på mig, titta på mig, Jag finns precis här.
Gå inte, stanna hos mig, Eugene.
- Rapunzel... - Vad?
Du var min nya dröm.
Och du var min.
Vad som en gång var mitt.
Rapunzel?
Eugene.
Har jag nånsin sagt dig, jag gillar brunetter.
Tja, ni kan förställa er vad som hände sedan.
Kungariket jublade.
För den förlorade Prinsessan hade återvänt.
Och festen varade i en hel vecka.
Och, ärligt, jag minns inte mycket av den.
Drömmar kom till verklighet överallt.
Den killen kom att bli den mest kända konsertpianisten i världen, om ni kan tro det.
Och den här killen? Tja, han fann tillslut kärleken.
Och vad gäller den här killen, tja, jag tror han är lycklig.
Han har inte sagt mig nåt annat.
Tack vare Maximus, försvann brottsligheten i Kungariket över en natt.
Det gjorde även de flesta äpplen.
Pascal? Ändrade sig aldrig.
Till slut, Rapunzel var hemma,
och hon fick tillslut en riktig familj.
Hon var en Prinsessa värd att vänta på.
Älskad av alla, styrde hon sitt Kungarike,
med all den nåd och visdom som hennes föräldrar gjorde innan henne.
Och vad gäller mig, tja,
jag började kalla mig Eugene igen.
Slutade stjäla, och vände i praktiken runt allt.
Men jag vet var den stora frågan är.
Blev Rapunzel och jag nånsin gifta?
Jag är glad att säga er,
att efter år och år av frågande,
av frågande, av frågande,
sa jag slutligen ja.
Eugene.
Javisst, jag frågade henne.
Och vi lever lyckligt för alltid.
Ja det gör vi.