Mars.
Det kalder I den, og I tror, I kender den.
Den røde planet blottet for luft og liv.
Men I kender ikke Mars, for dens sande navn er Barsoom.
Og den ikke blottet for luft og heller ikke død.
Men den er døende.
Og det er byen Zodanga skyld i.
Zodanga, den rovgriske by -
- der breder sig, fortærer og dræner Barsoom for energi og liv.
Kun den mægtige by Helium turde gøre modstand.
Den tog kampen op med Zodangas luftvåben og holdt stand i 1000 år.
Men så en dag blev herskeren af Zodanga fanget i en sandstorm.
Og det forandrede alt.
Jeg skal bruge rent lys! - Fuld kraft!
Fuld kraft!
Fuld kraft. - Vend!
Beregner ny kurs. - Vi har ikke tid! Vend nu!
Se der.
Skygge! - Skygge!
Død over Helium!
At være en tåbe er en stor luksus, Sab Than.
Rejs dig op.
Hvem... Hvad er I?
Vi tjener gudinden.
Hun har valgt at tildele dig dette våben.
Adlyd os, så vil du herske over Barsoom.
Ingen vil trodse dig.
Intet vil stå i vejen for dig.
Mindst ti ord, og det koster 50 cent, medmindre det skal sendes ekspres.
Det bliver sendt ekspres.
Afsenders navn? - Carter.
John Carter.
Kære Ned Kom straks - John Carter
Croton-on-Hudson.
Mr. Burroughs? Thompson, kaptajn Carters butler.
Jeg har desværre dårligt nyt.
Mr. Burroughs. Noah Dalton, Deres onkels sagfører.
Jeg kondolerer.
Hans død kom bag på os alle.
Han var i fuld vigør.
Han faldt om, fem minutter efter at han havde sendt bud efter mig og lægen.
Da jeg kom, var han allerede død.
Han gravede til det sidste. I hele verden.
Ikke så snart havde han gravet ét hul, før han drog videre til Java -
- eller til Orkneyøerne for at grave et andet.
Han hævdede, det var i videnskabeligt øjemed -
- men mig forekom det nu, at han ledte efter noget.
Jeg håber ved gud, han har fundet det nu.
Han var kavalerist lige til det sidste.
Mor sagde altid, at Jack aldrig rigtig vendte hjem fra krigen.
Kun hans legeme tog vestpå.
Han fortalte mig altid de mest vidunderlige historier.
Jeg vil gerne tage ordentligt afsked med ham.
Ikke et eneste nøglehul er der. Døren kan kun åbnes indefra.
Han var ubøjelig. Ingen balsamering, åben kiste og ingen begravelse.
Man bliver ikke så velhavende
som Deres onkel ved at være som alle andre.
Kom, så går vi ind igen.
MELLEM VERDENERNE
"Endelig ønsker jeg -
- at min formue skal båndlægges i 25 år -
- og alle indtægter gå til min elskede nevø, Edgar Rice Burroughs."
"Derefter skal hovedstolen overdrages til ham."
"Fuldt og helt."
Jeg har altid forgudet ham -
- men jeg har ikke set ham i lang tid. Hvorfor lige mig?
Han gav ingen forklaring, og jeg bad ikke om nogen.
Det er hans dagbog.
Han insisterede på, at De og kun De skulle læse den.
Måske finder De en forklaring deri.
Nu vil jeg gå. Og atter en gang...
Jeg kondolerer.
Kære Edgar. Jeg mindes, hvordan jeg satte dig på knæet -
- og fortalte dig eventyr, som du var så elskværdig at tro på.
Nu er du voksen.
Tid og rum skiller os ad, men jeg trodser afstanden -
- og beder dig spærre øjnene op og tro på mig endnu en gang.
Dette eventyr begynder for 13 år siden i Arizona -
- i Pinaleñobjergene.
I helvedes baggård.
FORT GRANT-FORPOST, 1868
Kommer du efter nye forsyninger af edderkoppemadding?
Nej, Carter. - Er der noget galt, mr. Dix?
Ja, du er bindegal.
Jeg har blanket dig af, og du skylder mig stadig $ 100.
Jeg skal nok betale. En gammel yavapai har set en grotte...
Jeg gider ikke høre mere om din guldgrotte.
Vis ham dog lidt respekt.
Det er den onde edderkoppeguldgrotte.
Du kan ikke handle her mere. Tag hjem med dig.
Jeg tror minsandten, han bad dig om at gå.
Ikke før mine tasker er fyldt op.
Det fandt jeg for to dage siden i nærheden af Bonita.
Mon ikke det dækker min regning og lidt til?
Bønner.
Øverst på listen står der bønner.
John Carter? De skal stille på fortet.
Jeg vil råde Dem til at følge med uden ballade.
Nå, så det vil De?
De var svær at finde, kaptajn John Carter.
"Første kavaleri, Nordvirginias hær -
- Konføderationen."
Jeg er oberst Powell.
Velkommen til det syvende kavaleri i De Forenede...
Fremragende rytter.
Mestrer fægtekunsten.
Dekoreret seks gange, deriblandt med sydstaternes æreskors.
Ved Five Forks havde De og Deres kompagni nær vendt slagets gang.
De er med andre ord den fødte kriger.
Og fædrelandet har brug for Dem -
- til at forsvare Arizona-territoriet.
Nej. - Vi er belejret af apacher.
Det rager ikke mig. - Jo, det gør.
Folk bliver slagtet i deres eget hjem.
Det var jer selv, der begyndte. I må selv gøre en ende på det.
Er De nu gået over til de indfødte? - Apacherne kan også rende mig.
Vi er en krigerisk art, og jeg vil ikke være med.
De er kavalerist, og dermed bør De tjene fædrelandet og sagen.
Oberst Powell...
Hvad De så end mener, jeg skylder Dem eller fædrelandet -
- eller andre højt elskede sager, så har jeg indfriet min gæld.
Til fulde.
Nu skal De høre, hvad jeg agter at gøre.
Jeg bryder ud af cellen, gør krav på mit guld og bliver stenrig.
Rig nok til at købe Deres flade, selvgode, blå bagdel -
- alene for at sparke til den dagen lang.
Jeg har svært ved -
- at genkende manden på dette stykke papir i Dem.
Jeg foreslår, at De tager imod mit tilbud -
- før jeg lader min dømmekraft råde.
Fangen skal blive i hullet indtil videre.
John... John.
Din sovetryne. Der er aftensmad.
Hov, hov! Du har fået en spand.
For sidste gang, brug...
Oberst Powell! Oberst Powell!
Oberst Powell.
Han har hugget Deres hest.
Carter!
Det er Domingos bande. - Klap i, korporal.
Hvad siger han, Carter?
Hvad fanden siger han nu?
Hvad fanden siger han? - Han siger -
Jeg troede ikke, det ragede Dem. - Det gør det heller ikke.
Kom så!
Giv mig en revolver.
Jeg kigger lige. Dæk mig.
Edderkoppen.
Det er i hvert fald ikke apacher, der holder til her.
Dét er det i hvert fald ikke.
Guld.
Carter, bagved!
Carter!
Barsoom...
Barsoom. - Hvad?
Barsoom. - Barsoom?
Åh nej!
Hvor fanden er jeg?
Hvad...
...fanden er du for en?
Skyd ham ikke! Skyd ikke!
Skyd ham ikke!
Vi skulle slå den ihjel, jeddak. - Forsvind.
Hej.
Du må ikke stikke af.
Hej. Stik ikke af.
Bare rolig.
Godt. Du har fanget mig.
Jeg overgiver mig.
Jeddak.
Tars Tarkas.
Kaptajn John Carter, Virginia.
Vir... ginia?
Virginia!
Nej.
Mit navn er John Carter.
Jeg kommer fra Virginia.
Virginia, spring.
Spring, som du gjorde før.
Spring. Er du med? Spring.
Javel.
Virginia!
Virginia, nej!
Skyd ham ikke! Skyd ham ikke!
Hvor er jeg?
Tag det roligt, Virginia.
Hvor fanden er mit guld?
18 af dem er ikke udklækket, jeddak.
Så er de for svage til at være tharker.
Efterlad ikke noget til de hvide aber.
Hvor i alverden er jeg?
Barsoom. En verden i nød.
Zodangas nye kraft truer med at udslette vores by, Helium.
Hvis Helium falder, gør Barsoom det også.
Sludder.
Gudinde, hjælp mig. Jeg smører altid for tykt på.
"Deres Højhed." "Min jeddak."
Min jeddak.
Efter mange års utrættelig forskning -
- præsenterer jeg hermed -
- løsningen.
Forhåbentlig.
Min jeddak, efter mange...
Beklager, prinsesse, men præsentationen må vente.
Far, hvad er der sket? - Dejah!
Jeg har hørt Sab Thans krav.
Jeg vil bare vide, om vi kan tillade os at afvise dem.
Admiral Kantos Kahn. - Østgrænsen er udslettet.
Sab Than er trængt igennem vores forsvar og mejer alle ned.
Vores bedste tropper og hurtigste skibe kan intet stille op.
Og nu forlyder det, at vores sidste eskadrille er gået tabt.
Helium er fortabt.
Jeg har svigtet mit folk.
Nej, min jeddak. Det har du ikke.
De har ikke set våbnet, Deres Højhed.
Det udsender det skarpeste og mest dødbringende -
- blå lys.
Da jeg læste rapporterne om Sab Thans våben -
- vidste jeg, at den barbar havde opdaget den først.
Opdaget hvad? - Den niende stråle.
Uendelig kraft.
Sab Than bruger den kun til død og ødelæggelse.
Men hvad kan Helium ikke udrette med sådan en kraft?
Vi kan forvandle ørkenerne og genskabe havene.
Var det sådan en, du så, Kantos?
Den minder meget om den.
Den skal nok komme til at virke.
Lad os være alene.
Dejah, lige siden du var lille -
- har du indfriet forventningerne til dig.
Sab har fremsat sine krav. - Hvad går de ud på?
Han vil skåne Helium -
- hvis du gifter dig med ham.
Nej.
Han er et uhyre. Sig nej. - Han er på vej.
Mit arbejde er næsten fuldendt.
Du må ikke underkaste dig Zodanga. - Det ægteskab vil redde byen.
Men du risikerer at miste Barsoom.
Hvis ingen standser Zodanga, er vi fortabt.
Du er jeddak af Helium! Find en anden udvej.
Der er ingen anden udvej!
Hvis der var, ville jeg vove alt for at gribe den.
Dette er vores eneste chance.
Måske er det gudindens vilje.
Nej. Det er din vilje.
Da jeg var lille, og vi kiggede stjerner -
- og du fortalte om de heltegerninger, der stod skrevet på himmelen -
- og at der også var en stjerne tiltænkt mig...
Var det da det, du forestillede dig, der ville blive skrevet?
Min jeddak, Sab Thans korsar nærmer sig byen.
De anmoder om landingstilladelse.
Giv dem lov.
Og lad os komme i gang med bryllupsforberedelserne.
Jeg har ødelagt apparatet, Matai Shang.
Hun var tæt på at gøre opdagelsen.
Nu går de med til brylluppet.
Hold godt øje med hende.
Intet må komme i vejen for vores planer.
Sarkoja. Lad Sola få en af de nyudklækkede.
Sola kan tage den lille, hvide orm.
Lig stille!
Hvad er der sket med dig?
Lig stille.
Nu slår vi den ihjel.
Gå væk, Tal Hajus. - Sætter du den over min dømmekraft?
Gå... væk.
Jeg kræver min ret til at udfordre. - Og hvem støtter dig?
Hvem sværger mig troskab og udrustning?
Du er blind som en hvid abe, Tal Hajus.
Du vinder ikke magten i dag.
Ikke i dag.
Se den skat, jeres jeddak har fundet.
Er det en hvid abeunge? - Nej.
Det er et sjældent, kostbart dyr.
Det hedder... Virginia.
Se godt efter. Gør plads.
Vis dem det, Virginia. Spring.
Spring!
Ved Issus, du kommer til at springe i morgen, Virginia.
Sola, læg ham i jern. Indvi ham sammen med de andre nyudklækkede.
Vent, vent!
Ja, drik...
Godt.
Hvad er der i det stads?
Barsooms stemme.
Du kan godt høre den, hvis du vil.
Så, så.
Vær nu en god, uhyrlig... hund.
Hvordan fanden kom du...?
Hold så op.
Hold op!
Du dræbte ham med ét slag. - Jeg...
Vent...
Jeg forstod dig.
Hvad har du gjort?
Lad ham være!
Hvordan kunne dette gå til?
Hvem er skyld i det?
Woola!
Hvis du gør det igen, så...
Det er nok!
Der er ikke plads til flere mærker, Sola.
Din næste forseelse bliver din sidste.
Spring, Virginia. Nu.
Jeddak! Flyvere! - I er sten. I er sand!
De ignorerer stadig vores signaler. - Så er det nok!
Jeg finder mig ikke i mere. Lad dem dø.
Hvis det er sådan, du vil behandle din kommende brud -
- er der ikke noget at sige til, at hun stak af. Dejah Thoris skal leve.
De er inden for skudvidde. - Stæk skibet.
Du kan nøjes med at lamme radiummotoren -
- med en enkelt velplaceret stråle.
Jeddak, skal vi udslette hende?
Nej, hun skal kun stækkes. Vend.
Zodanga. - Zodanga.
Zodanga. - Helium.
De flyver under rødt flag, og Helium under blåt. Zodanga vinder krigen.
Jeg siger, lad de røde dræbe de røde, indtil der kun er tharker tilbage.
Det ligner ikke en ærlig kamp. - Zodanga kæmper aldrig ærligt.
Hvor er hun? - Min jeddak, vi har samlet alle.
Hvor er hun? Led blandt de døde. - Det har vi gjort.
Gør det igen.
Til broen!
Hun er et menneske.
Sola!
Hvem er det? - Jeg holder på Virginia.
Med forlov.
Gå om bag ved mig. Det her kan godt blive farligt.
Eller også skulle jeg gå om bag ved Dem.
Sig til, når det bliver farligt.
Nej. Grib ham levende.
Hvad skal jeg med den her, hvis jeg ikke må bruge den?
Lad ham være!
Hvad er du for en? Du er hverken en rød mand -
- eller en hvid abe.
Nå, men du kan stadig bløde som en...
Tharker! - Fyr!
Jeg overgiver mig. Tag mig til fange.
Vend!
Sagde jeg ikke, at han kunne springe?
Åh gud!
Giv slip. Slem vovse.
Du er grim, men du er smuk.
Og du kæmper som en thark.
Du tabte dit væddemål, så...
Jeddak af tharkerne.
Jeg er Dejah Thoris, leder af Heliums Kongelige Videnskabelige Akademi.
Mit forskningsskib... - Du får del i rovet.
Sola, tag dig af Virginias bytte. - Javel.
I ved, at når Sab Than har besejret os, bruger han sit våben mod jer.
Jeg ved, at Zodanga har fundet en måde at besejre jer på -
- så nu leder I selv efter et mægtigt våben.
Men Virginia kæmper for os.
Han vil kæmpe mod torguaerne i syd, warhoonerne i nord -
- og han vil blive kaldt Dotar Sojat, mine højre arme!
Nej.
Jeg kæmper ikke for nogen.
Virginia, hvis du afslår den ære -
- kan jeg ikke garantere for din røde piges sikkerhed.
Jeg er -
- Dotar Sojat.
Lad os plyndre!
Krig er en skammelig affære.
Ikke når en ædel sag bliver tjent af nogle, der kan gøre en forskel.
Du gjorde en forskel i dag, Virginia.
Altså, mit navn er John Carter.
Virginia er min hjemstavn.
Hvor har du lært at springe sådan? - Det ved jeg ikke.
Hvor har du lært at flyve?
Kan skibe ikke sejle på lys i Virginia?
Nej, professor. Vores skibe sejler på havene.
En uendelig masse vand.
Knoglestruktur, normal. - Hvad laver du?
Det må bero på knogletætheden.
Spring for mig. - I kan lege senere.
Jeg vil ikke lege. Jeg har brug for hans hjælp.
Hvordan gør du det? Hvis det kan læres, så lær Helium det.
Nævn din pris. - Jeg er ikke til salg.
Jeg har min egen guldgrotte et eller andet sted.
Kun tosser fabler om havenes tid.
Mener du alvorligt, at jeg er tosset? - Eller fuld af løgn.
Hun passer godt til dig, Dotar Sojat. - Lad være med at kalde mig det.
Der er ingen have på planeten.
Du sagde "planet".
Solen. Og så Rasoom. - Merkur.
Og så Cosoom. - Venus.
Og så Jorden. Os.
Det er Jasoom.
Du er på Barsoom, John Carter.
Mars.
Er jeg på Mars?
Du godeste, jeg er på Mars.
Nu har du altså hjemme på Jasoom -
- og du har rejst millioner af karader igennem rummet på et sejlskib?
Nej, sådan gik det ikke til.
Ud med det. Hvordan så?
Den der fik mig hertil.
Det forklarer jo alt.
Gør det? - Ja.
Du er en thern, og du vil bare hjem, hvor du hører til, ikke?
Jo. - Så lad os ordne det med det samme.
Kom så.
Hvor skal I hen? - Til jeres tempel.
Nej. Der må I ikke gå ind.
Det er forbudt.
I er ikke tharker. Woola, bliv der!
Dotar Sojat, det er forbudt. Det er forbudt!
Nuvel, du taler for gudinden. Hvad siger hun?
Du kaldte mig en thern. Er det det, hun er?
Nej, hun er Issus. Therner er gudindens hellige sendebude.
På havenes tid gik de iblandt os og vejledte os.
Vi må ikke krænke dem. Kom så!
Der står noget deroppe.
Kan du læse det? - Det er gammel skrift.
Der står det igen. Hvad betyder det? - Lad være med at hundse med mig.
"De, der søger evighedens trøst, kan drage ned ad floden -
- gennem Iss' hellige port og finde evig fred i Issus' skød."
Iss' port.
Måske kan jeg føre dig dertil.
Måske stoler jeg ikke på dig.
Så står vi lige.
Jeg kan føre dig til porten. Til de svar, du søger.
En vej hjem til Jasoom. - Jorden.
Det er det mindste, jeg kan gøre som tak for, at du får os ud.
Hvis du altså kan det.
Top.
Du skal ryste den. Det er en tillidserklæring.
Det går an.
Nu skal jeg bare have listet medaljonen fra Tars Tarkas.
Dotar Sojat?
Elendige hun-calot.
Jeg sagde jo, at det var forbudt.
Hvad i Issus' navn foregår der? - Issus er blevet vanhelliget.
Han og den røde tøs smeder rænker i templet.
Hvordan kom de...?
Sola førte dem derind. - Sola forsøgte at standse os.
Jeg ville ikke krænke jeres gudinde. Jeg vil bare hjem.
Dine højre arme ville stjæle din medaljon og drage ned ad Iss.
De skal alle dø i arenaen.
Hvad bilder du dig ind? Jeg skånede dit liv.
Jeg gjorde dig til Dotar Sojat, men du sætter hendes liv på spil.
Du vidste, hun ikke havde plads til flere mærker.
Nu er du skyld i, at Sola dør.
Hun er din datter, ikke?
Hvem har fortalt det? - Kald det en fars intuition.
En tharks forælder er hele flokken. - Hvor ved du det så fra?
Hendes mor beholdt hendes æg.
Sola er det sidste glimt af hendes urgamle storhed.
Så kan du ikke bare lade hende blive dræbt.
Mine højre arme krænker mig. Jeg hugger dem af.
Nej!
Skynd jer. Jeg slipper jer fri.
På én betingelse: Tag Sola med ned ad Issfloden.
Min jeddak.
Hellere at du dør i gudindens arme end som banthføde i arenaen.
Tag hende med dig. - Hvad med dig, Tars?
Når blot en thark har sit hoved og én hånd, kan han stadig sejre.
Er det gjort, min jeddak?
Tars Tarkas har forrådt os.
Woola!
Du tilhører ham. Woola følger dig overalt på Barsoom.
Rejsen tager tre dage. Følg efter mig.
Hvad er der sket her? - Det var Zodanga.
De sejler på lys.
Lader du stadig, som om du er tosse?
Eller fuld af løgn.
Videre. Vi skal nok nå frem.
Brylluppet er ligegyldigt. Jeg har sejret.
Ikke endnu. Du skal stile højere.
Der skal en stor offentlig skandale til for at tvinge en nation i knæ.
Brylluppet sikrer din enevælde. - Så siger vi det.
Kan du ikke se det kloge i det, finder vi en anden, der kan.
Dotar Sojat.
Carter. Jeg tror ikke, hun fører os til Iss.
Godt, Sola. Føj mig.
Hvad troede du, jeg ville gøre, når jeg så din by i stedet for floden?
Clorus og Thuria burde være bag os nu. Du fører os til Helium.
Når først vi var der, ville du forstå, hvor ædel vores sag er.
Alle synes, de har en ædel sag, professor.
Hvad laver du?
Nej! John Carter.
Det må du ikke! - Jeg kan bedre lide denne plan.
Hun skal nok komme rendende. - Din galning!
Du er ikke fra Jorden. Therner findes ikke.
Jeg snakkede dig bare efter munden for at få dig til at befri os.
Stop!
Jeg vil ikke giftes med ham!
Med hvem?
Zodangas jeddak, som du kæmpede med. Sab Than.
Han har lovet min far fred, hvis jeg ægter ham.
Din far? - Tardos Mors.
Heliums jeddak. Hun er prinsesse.
En prinsesse af Mars. Der kan man bare se.
En prinsesse, der ikke ville giftes, og derfor stak hun af.
Nej.
Er det bare det?
Nej! Jeg stak ikke af. Jeg flygtede.
Fra hvad? Hans ånde? Gift dig med ham og red dit folk.
Et liv i undertrykkelse er ikke noget liv.
Havde du midlerne til at redde andre, ville du så ikke gøre alt for det?
Der kommer ikke noget godt ud af, at jeg kæmper i din krig.
Jeg ville gå i døden for Helium.
Ja, jeg stak af.
Jeg var bange. Svag.
Måske burde jeg være gået med til ægteskabet.
Noget sagde mig bare, at det ville blive Barsooms endeligt.
Dette er sandheden, John Carter fra Jorden.
Iss' port findes ikke. Ikke i virkeligheden.
Beklager, prinsesse.
Men den her findes.
Og det gør min guldgrotte også.
De bør have eskorte. - Nej. Jeg rejser alene, general.
Jeddak...
Med ét slag kan jeg ende tusind års borgerkrig og knægte Helium for evigt.
Men det opponerer min vise general altså imod?
Jeg lyder efterhånden som dig.
Hekkador, de er fremme ved Iss. - Det var de længe om.
Hvis de finder porten... - Så finder de templet.
Hendes viden om den niende stråle... - Er allerede stor, ja.
Vær tålmodige, brødre. Jeg har alt under kontrol.
Jeg er der allerede.
Issfloden.
Her efterlader pilgrimme alle deres ejendele.
Al deres viden. For aldrig at vende tilbage.
Må gudinden finde mig værdig.
Vent!
Hvad laver du? - Det er min måde, ikke din.
Jeg må ære min jeddak og genrejse min værdighed.
Hvis du vil ære din far, så hold dig i live og hjælp mig.
Min far?
Sola... - Hvad får dig til at sige det?
Din medfølelse er drevet af din fars, Tars Tarkas, blod.
Af alle tharkerne er du den eneste, der er ham værdig.
Det er din pligt over for din far at støtte mig.
Hjælp mig med at finde porten. Så kan du tage stilling til din ære.
Så drager vi til porten.
Woola, bliv der.
Flere pilgrimme.
Professor.
Umuligt.
Sådan en formation har jeg ikke set før.
Jeg vil tættere på.
Carter, dine fødder.
Dette er ikke gudernes værk.
Det er maskiner.
Medaljonen.
En edderkop.
Ni. Ni stråler.
Ni!
Den niende stråle findes og kan tæmmes.
Alt dette er drevet af isolater fra den niende stråle.
Moder Issus! Hvilken kraft.
Og den har Zodanga anskaffet sig.
Thernerne. De må jo findes.
Og du -
- er John Carter fra Jorden?
Ja.
Og skibene -
- der sejler på havet...
Dem har du set.
Det må være et smukt syn. - Det er det skam.
Det er vores solsystem.
Hvad står der? Hvad tror du, der står?
Det ligner et teknisk diagram.
Der er Barsoom, og der er Jasoom.
Det her er vores tegn for "transskription" -
- en kopi, der bliver sendt ad de her linjer imellem verdenerne ligesom...
Et telegram.
Du siger, at jeg blev telegraferet hertil.
Jeg er en kopi af mig selv. - Muligvis.
Og det vil sige, at disse ord er rejsekommandoen.
Jeg bryder mig ikke om gætværk. Jeg vil have kort og kodekser.
Godt. Og hvor finder vi så dem?
I Videnskabens Hus.
Og hvor ligger det?
I Helium.
Så skynder vi os da tilbage til Helium.
Hvad regner du mig for? - Du er vildfaren.
Bare vis mig, hvordan det her fungerer. - Det skal jeg nok.
Men redskaberne er i Helium. Jeg prøver at få dig hjem til din guldgrotte.
Er det ikke det, du vil? - Jo.
Nej.
Jeg tror ikke på dig.
Det kan godt være, vi er født i hver vores verden -
- men jeg kender dig, John Carter.
Allerede da du greb mig i luften, mærkede jeg -
- at dit hjerte tilhørte en mand, der ville give sit liv for andre.
En mand, der ville kæmpe for en sag.
Her.
På Barsoom.
Forstår du det ikke, Carter?
Jeg flygtede for at finde en anden udvej.
Du er den anden udvej.
Dotar Sojat!
Warhooner!
Dotar Sojat!
Jagt dem til sletten, indhent dem og grib den røde kvinde i live.
Ham, der springer -
- lad os se, hvad han har at byde på.
Sarah!
Dotar Sojat.
Hvad laver du? - Sola, få hende væk.
Jeg kom for sent engang. Aldrig mere.
Nej!
Woola, af sted.
Skrid!
Far!
Gudinden være lovet. - Carter...
Issus være lovet. - Hvem er han?
John Carter. Han har reddet mit liv.
Han er fra Jasoom.
Jasoom?
Zodanga er tættere på. Han bliver tilset af min livlæge.
Han skød mig ned! - Datter, hør på mig!
Sab har erkendt det hele.
Han opsøgte mig uden eskorte.
Jeg kunne have fået ham fængslet eller dræbt -
- men det var kun din sikkerhed, der lå ham på sinde.
Jeg var bange for, at tharkerne
ville tortere Dem og dømme Dem til arenadøden.
Det ville have pint min samvittighed. For sådan en har jeg nemlig.
Såh? Jeg troede, den var røget sammen med...
Hun stoler ikke på mig. Forståeligt nok.
Zodanga og Helium er ærkefjender.
Derfor giver jeg Dem dette lille tegn på min oprigtighed...
Mit liv.
Dejah.
De har magten, prinsesse.
Magten over mit liv og hele Barsoom.
Hvis vores to byer forener sig, er alting muligt.
De skal bare ægte mig.
Er det her Helium? - Nej.
Zodanga. Hvor mændene er lige så indskrænkede som menuen -
- og kvinderne lige så hårde som sengene.
Hvad er dit ærinde? - Ham der.
Jasoomeren skal flyttes til et sikrere sted.
Det har vi ikke fået ordre om. - Det får I nu.
Direkte fra Sab Thans leende læber.
Jeg hører -
- at du er umådelig farlig.
Tag mig som gidsel. - Hvad?
Tag mig som gidsel.
Har du det helt godt?
Nej! Den hvide tåbe har taget mit sværd.
Vagter!
Flygt! En galning er gået amok med et sværd!
Carter, denne vej!
Så er det din tur. - Min tur?
Hvem er du? - Kantos Kahn. Prinsesse Dejahs tjener.
Hun påstår, at du kan få os... derhen.
Helt derhen?
Vi kan også overgive os.
Gør man det på Jasoom?
Kom så. - Spring!
Goddag, de damer.
De bør bukke for mig, kaptajn Carter.
Buk.
Det må vel gå an.
Så har jeg hentet ham. - Tak, Kantos.
Jeg vil tale med kaptajn Carter i enrum. Hold vagt udenfor.
Af sted, piger.
Du er smuk. - Det har været gommens mors.
Lidt vulgær efter min smag, men mine synspunkter er snart irrelevante.
Går du med til det? - Har jeg andet valg?
Lad være med at ægte ham. - Hvorfor skulle jeg lade være?
Vil du blive og kæmpe for Helium?
Dejah...
Vi har et ordsprog på Barsoom.
"En krigers udrustning kan ændre sig, men ej hans hjerte."
Du havde ret.
Jeg kunne godt tyde kommandoen.
Det er en række lyde. En simpel frase.
Gentag efter mig.
Luk op!
Sig det nu.
Er alt vel, Dejah?
Dejah!
Jasoom... Sig det.
Sig det!
Dejah. Er du alene?
Ja.
Jeg er alene.
Nuvel, min jeddak. Månerne står snart op.
Lad os ikke vente længere.
Javel.
Naturligvis.
Vi får masser af tid til at snakke.
Nå...
Hvem er du?
Amerikaner. - Hvem er De?
Åh, vi er Des... Med andre ord fra sydstaterne.
Carolina? Virginia?
Ja, Virginia, ikke? Dejligt sted.
Kender De det? - Ikke så godt, men det kommer jeg til.
Padwar, hvorfor holder vi stille? - På grund af bryllupsoptoget.
Forøget styrke og adræthed.
Det er ren tyngdekraft og anatomi. Det burde vi have forudset.
"Vi"? - Intelligensen virker ikke forøget.
Men det her går slet ikke.
Det går ikke, at jordboere sender sig selv hertil -
- og springer rundt og laver ballade.
De er en thern. - Therner er en myte.
Padwar, vi fortsætter til fods.
Jeg hedder Matai Shang, og jeg findes ikke.
Det har jeg arbejdet hårdt på.
Undskyld... undskyld.
Det er egentlig en skam. Hun er enestående og var rigtig tæt på.
På den niende stråle?
Det kan være ligegyldigt nu. Efter aftenens ceremoni -
- når månerne mødes, og de er blevet viet -
- vil hun og alle andre med kendskab til den niende stråle blive udslettet.
Vi hugger hovedet af dyret.
Med ét hurtigt, rent og veltilrettelagt hug.
Synd, ingen kan advare hende.
Balancen skal genoprettes.
Hvad giver Dem ret til at gribe ind? - Du har slet ikke hjemme her.
Du skylder ingen her noget.
Du har ikke noget i klemme. Er det ikke sådan, man siger i Virginia?
En mand uden en sag.
Hvad er jeres sag så?
Vi har ingen.
Vi er ikke belemret med dødelighed ligesom jer.
Vi lever evigt.
Hvad skal brylluppet og denne lille udflugt til for?
Hvorfor dræber I ikke bare mig og Dejah?
Historien følger den kurs, vi har lagt.
Vi har valgt Sab Than til den næste hersker.
Den niende stråle skal forblive i hænderne på primitive tåber -
- som vi kan styre.
Det infame mord på Dejah Thoris
på hendes bryllupsdag befæster hans styre.
Vi har spillet dette spil, før denne planet blev til.
Og vi bliver ved, længe efter at din er død.
Vi ødelægger ikke verdener, kaptajn Carter.
Vi styrer bare slagets gang. Det nærer os, kan man vel sige.
Og forløbet er altid det samme på alle værtsplaneterne.
Befolkningstallet stiger -
- samfund splittes -
- krige breder sig.
Og imens sygner den forsømte planet langsomt hen.
Gør en tomandsflyver klar til fangetransport.
Udødelighed er ikke lig med skudsikker.
Jeg har skudt en af jer på Jorden.
Kom så.
Jeg prøver jo!
Vagter, efter ham!
Gudfader, Woola!
Jeg sagde jo, at Woola ville følge dig overalt.
Han gjorde meget mere end det.
Vent. Hvor skal du hen?
Jeg må redde Dejah, og det kræver en hel hær.
Kom.
Nej. Tharker flyver ikke.
Tars! De vil dræbe -
- Dejah.
Issus belønner i sandhed de retsindige.
Jeg kan se døde. - Tars.
Men den Virginia, jeg kendte -
- tog til Issfloden.
Hvad har de gjort ved dig?
Tal udfordrede mig. Jeg tabte.
Åh, Virginia.
Da jeg så dig springe til vejrs -
- ville jeg så gerne tro, at det var et tegn på -
- at der var nye tider på vej.
At vi tharker ville genvinde fordums storhed.
Men det er for sent.
Tars...
Nu er min datter sammen med sin mor i paradis. Det trøster mig.
Tars, Sola...
Hun er her sammen med mig.
Er det sådan, du gør gengæld?
Havde jeg bare mit sværd, så ville det hugge dit tankeløse hoved af!
Kom med!
Det er ude med mig. - Sludder.
Når blot en thark har sit hoved og én hånd, kan han stadig sejre, ikke?
Din kampgejst er irriterende.
Er det dit værk? - Banther.
Svaghed. Pladdersentimentalitet.
At lade den hvide orm besmitte flokken.
Det er Tars Tarkas' forbrydelser.
Vi står sammen, fordi vi vrager de vanskabte.
Vi er stærke, fordi vi afskyr svaghed.
Lad dem knuses som uudklækkede æg.
Er det en banth? - Nej. Det er en hvid abe.
Løb!
Tars! Op med dig!
Ræk mig din hånd. Du har fire, for fanden! Ræk mig én.
Far! - "Far"?
Herhenne, din blinde abekat!
Send den anden ind.
Se din far dø som den klynkende calot, han er.
Nej, lad os se dig!
Sola! Er du blevet bindegal? - Nej, jeg er drevet af min fars blod.
Virginia! Virginia! Virginia!
Jeg kræver min ret til at udfordre.
Det er ikke din ret. Du er ikke thark.
Han er thark. Han er Dotar Sojat!
Dotar Sojat! Dotar Sojat!
Hvem sværger mig troskab og udrustning?
Zodangas jeddak agter at udslette Helium i aften.
Hvis Helium falder -
- falder hele Barsoom.
Vi må ryste gammelt had af os.
Tharkerne er ikke skyld i det her -
- men tharkerne vil ved Issus gøre en ende på det.
Vi drager til Zodanga!
Vel er det ikke den skæbne, du havde valgt for dig selv eller for Helium.
Men valg er en luksus, selv for en jeddak på Barsoom.
Selv om du i dit hjerte... - Et hjerte er en luksus.
Tag den med ro.
Husk, at hun ikke er belønningen.
Belønningen er Barsoom.
Zodanga!
Du der! Hvor er Zodangas forsvar?
Hæren er udkommanderet til Helium. Kun et lille kontingent er tilbage.
Hvor er Sab og Dejah Thoris? - Til bryllup i Helium.
Nej. Min beslutning står fast. - Kun sådan når vi frem i tide.
Tharker flyver ikke.
Javel.
Det er vanvid, Dotar Sojat. Det bliver din død.
Vi ses på Issfloden.
Følg kanalen og pas på. Måneskinnet tvinger dig til at flyve lavt.
Som vore forfædre før os -
- samles vi under det forenede skær af Barsooms første elskende -
- Cluros og Thuria.
Som månerne er forenet på himmelen -
- forener vi Sab Than og Dejah Thoris.
Zodanga og Helium.
Nej, det er en af vores.
På havenes tid steg de himmelske elskende op af havet hver aften -
- for at fuldbyrde deres kærlighed på himmelen.
Drik nu af det hellige vand og lad jer vie.
Således bliver det igen. Jeg er din for evigt.
Og jeg er din -
- for evigt.
Det er en fælde. Zodanga er udenfor. - Gør det nu!
Helium falder!
Zodanga!
Bare stil Dem om bag ved mig.
Det var ellers sådan et flot bryllup.
Heliums skæbne er beseglet, jordbo. - Det er din også.
Gudinden være lovet, at det er overstået.
Virginia!
Det er godt at flyve.
Ved Issus, de kæmper på vores side.
Broder! Vi er alle heliumitter, ikke?
Fortæl, hvad du ved om thernerne. - Skån mig, så fortæller jeg det.
En passende udgang på dit nederlag, ikke?
Dejah overlever attentatet, men kan
ikke bevise sin teori om den niende stråle.
Det skuespil glæder jeg mig til.
Jeg undslipper.
Tars... medaljonen.
Giv mig den, min jeddak.
Nej!
Forklaring følger.
Du har vundet, min jeddak.
Det er slut.
Ikke helt.
Jeddak. Jeg ser, din udrustning har ændret sig.
Og mit hjerte med.
Dejah Thoris.
Kunne en prinsesse af Mars forestille sig -
- at ægte en egensindig kavalerist fra Virginia?
Jeg har intet at byde på... - Ja.
John Carter.
Ja.
Månen og vandets gamle ritual -
- smeder jer sammen -
- som ægtefolk.
John?
Savner du tharkernes rugekasse?
Undskyld, men jeg kunne ikke sove.
Pludselig havde jeg det igen -
- som når man har glemt at slukke lyset -
- eller lukke døren.
Gå ind i seng igen. Jeg kommer snart.
Lad der ikke gå mere end et xat -
- John Carter fra Jorden.
Kom.
John Carter fra Jorden.
Nemlig.
John Carter fra Mars. Det lyder meget bedre.
Herre, tak, fordi De reddede Helium.
Æren er helt på min side... - Nu, jordbo, må du vige.
Nej...
Nej... nej!
Barsoom...
Over 100 millioner kilometer adskilte os.
Jeg kunne ikke transportere mit legeme og min sjæl -
- tilbage til deres sande hjem, fordi jeg tåbe havde smidt medaljonen væk.
Så kom jeg i tanke om Matai Shang og hans viden om Jorden og min historie.
Altså var der therner på Jorden. Det var grotten i Arizona bevis på.
Måske havde thernerne flere mellemstationer skjult på Jorden.
Nu vidste jeg, hvad guldgrotten blev brugt til.
I ti bitre år søgte jeg.
Jeg fulgte rygter og legender og opstøvede alle spor efter thernerne -
- men jeg fandt ingen medaljon.
Og så... kom den til mig.
Jeg har fundet den!
Da først jeg havde fundet den, måtte jeg lægge planer i smug.
Ingen kunne jeg stole på.
Det havde længe anet mig, at thernerne overvågede mig.
Ja?
Jeg har det temmelig skidt, Thompson.
Send bud efter lægen.
Thompson...
Og også min sagfører.
Javel.
Nu kender du omstændighederne bag min pludselige død.
Årsagen til mine aparte begravelsesinstrukser.
Og hvorfor døren kun kan åbnes indefra.
Hvis mit legeme dør på Jorden -
- dør min kopi på Mars nemlig også.
Du er nøglen. Denne opgave betror jeg dig sammen med min formue:
Beskyt mit legeme. Thernerne vil ødelægge det.
Mens du har læst det her, har de måske allerede gjort det.
Jeg er nøglen.
Jeg, Edgar...
Ed. E-d...
Ed! Det burde virke.
"Kære Ned."
Din snedige satan! Du har aldrig kaldt mig Edgar.
Du har altid kaldt mig Ned.
Davs, Ned.
Gift.
Fra pindsvinefisken. Med den kan man simulere død.
Du fandt slet ikke medaljonen. - Nej.
Tak, fordi du skaffede mig en.
Var jeg bare lokkemad?
Nej, du er langt mere end det.
Jeg har virkelig brug for en, der kan beskytte mig.
Hvis du altså vil.
Farvel, Ned.
Og, Ned?
Få dig en sag. Forelsk dig. Skriv en bog.
Nu skal jeg hjem.
Barsoom.
JOHN CARTER PÅ MARS
TILEGNET STEVE JOBS - EN INSPIRATION FOR OS ALLE.