2011
Вирус убива 99% от населението на света.
Учен на име Тревър Гудчайлд разработва ваксина.
Петте милиона оцелели живеят в Бреня, последния град на Земята.
Династията Гудчайлд управлява в продължение на 400 години.
Появяват се бунтовници, които се изправят срещу режима на Гудчайлд.
Някои наричат Бреня идеалното общество.
Някои я наричат върхът на човешката цивилизация.
Но други знаят истината.
Гудчайлдови построиха Бреня, за да ни осигурят бъдеще.
Построиха и "Реликал",
паметник, който да ни припомня през какво сме преминали.
Построиха стени, за да ни пазят.
Казват ни, че отвъд тях природата била превзела отново света.
Но истинските проблеми са вътре.
Ние тъгуваме, но не знаем защо.
Хора изчезват безследно,
но управляващите мълчат за тези престъпления.
Режимът на Гудчайлд се грижи за нас, стига да се подчиняваме.
Разменихме свободата си за позлатена клетка.
Но сред нас има бунтовници, които не приемат това
и се борят срещу правителството, което заглушава гласа ни.
Борят се в името на безследно изчезналите.
Наричат се мониканци.
Аз съм една от тях.
Хендлър.
Аеон.
Имаме задача.
Централната разузнавателна лаборатория на Гудчайлд.
Влизането ти ще се забележи, но ние ще пробием охранителните системи.
Разузнаването е най-силното им оръжие.
Могат ли да ни виждат, значи могат да ни арестуват и убиват.
Искаме да им отнемеш зрението.
С всяка мисия се приближаваме към победата над режима на Гудчайлд.
Това е дъщеря ми. Виждали ли сте я?
Изчезна преди два месеца.
Помогнете ми, моля. Виждали ли сте това момиче?
Изчезна преди два месеца.
Не можете да заспите? Сънувате кошмари?
Посетете центъра ни за сънища.
Не можете да заспите? Сънувате кошмари? Посетете...
За мен ли пазаруваш, Юна?
Не си ли чула? Имаме специален повод.
Сестра ми най-после ще дойде на вечеря.
С Клаудиус те чакаме с нетърпение довечера.
Поне веднъж ще дойдеш и ще имаш време да седнеш.
Затова исках да се срещнем тук.
Аеон.
Може и да не успея довечера, съжалявам.
Не се сърди.
Не се сърдя за това, че не можеш да дойдеш.
А заради причината.
Мислех си, че ще се присъединиш към нас.
С теб решаваме проблемите по различен начин.
Да. Ти ги избягваш.
Как бих могла да ги избягна?
Извинете. Това е дъщеря ми.
Виждам проблемите. Чувствам ги.
И се опитвам да ги превърна в нещо добро.
- В живот. - Що за живот е това?
Тук има и добри неща.
Ето едно.
- Имам една изненада. - Кажи ми я.
Довечера.
Затова се пази.
И се върни.
Не можете да заспите? Сънувате кошмари?
Посетете центъра ни за сънища.
Не можете да заспите? Сънувате кошмари?
Посетете центъра ни за сънища.
Възможно общуване между мониканци. Трима заподозрени.
Молим за установяване на самоличността.
Възможна мониканска активност.
Не се сърдя за това, че не можеш да дойдеш.
А заради причината.
Мислех си, че ще се присъединиш към нас.
С теб решаваме проблемите по различен начин.
Така стоят нещата и аз се опитвам
да ги превърна в нещо добро. В живот.
Рано се прибираш, Клаудиус.
Те са навсякъде.
Трябва да ви пазим от тях.
Ето как президентът Гудчайлд се разправя с мониканците.
Но тя не беше...
Тя не беше мониканка.
Някога имах семейство.
Имах собствен живот.
Сега имам мисия.
Юна.
Аеон.
Аеон, Юна.
Аеон.
Върни се.
Да.
Готова е да те приеме.
Хендлър.
Аеон.
Имаме задача.
Тази, която очакваше.
Гудчайлд.
Прихванахме информация, която ще ни позволи да пробием охраната му.
Искаме да го убиеш.
Трябваше да ме пратите по-рано.
- Щеше да е самоубийство. - Не и за мен.
Търпение, Аеон.
Трябваше ни година, за да съберем нужната информация.
Знам, че искаш да го направиш заради Юна.
Но запомни, че това е нещо повече от лично отмъщение.
Тя не е единствената невинна жертва.
Удари и нашият час.
Никога не сме били по-силни.
Хората са изплашени, така е,
но ако им покажем верния път,
те ще ни подкрепят, когато го премахнем.
Готова съм.
Утре Гудчайлд ще изнася реч пред Съвета.
За да влезеш в правителствената зона, трябва да пресечеш градината.
Минеш ли през градината, трябва бързо да влезеш в Цитаделата.
Подземните й тунели са много объркващи.
Ние имплантирахме маршрута в ръката ти. Следвай го.
Искам Сидандра да е с мен за пресичането.
Разбира се. Трябва да стигнеш до Форума.
Там ще е президентът Гудчайлд.
Там вече знаеш какво да правиш.
Да.
Направи го и ще си отмъстиш.
И всички ще празнуваме победата.
Здравей, Сидандра.
- Не мога да те изненадам. - Още не.
Как са модификациите?
Вършат работа.
И ти трябваше да го направиш.
Обичам си обувките.
Внимание. Край на цивилната зона. Не продължавай.
Внимание. Не продължавай.
Готова ли си?
Винаги готова.
Внимание. Не продължавай.
- Сидандра. - Да продължаваме.
- Сега ясно ли ни е как работят? - Напълно.
Няма да газя тревата.
- Среща в 16:20 часа. - Ще те чакам.
Съгласен съм да се отнасяме строго към доказани моникански заплахи.
Но се боя, че прекаляваме.
С тях никога не можем да прекалим.
Известна снизходителност също би имала положителен ефект.
Не можем да им даваме надежда. Нито на един от тях.
Грубата сила не е единствената възможност.
Но е най-ефективната.
Мониканците укрепват. Скоро силата няма да ни стига.
Значи искаш компромис? Искаш да преговаряш?
Трябва да преразгледаме политиката си.
- Да я подложим на гласуване. - Тя не подлежи на обсъждане!
Аз я обсъждам!
Бих ти препоръчал да се отнасяш малко по-безпристрастно, Жиру.
Тук трябва да се издигнем над личното.
Не искаш да приемам избухването ти лично, нали?
Това е всичко.
Орън?
Тревожиш ме, Орън. С тази твоя крайна позиция.
Подобни прояви не ни помагат.
Трябва да пазим създаденото от нас. Няма да се извиня за това.
То беше създадено, за да ми помогне да работя.
Не мога да го правя, ако ти не се контролираш.
- Разбрано. - Така ли?
Да.
- Ами резултатите от тестовете? - Отрицателни са.
Съжалявам.
Намери ми нова тестова група до утре.
Може би е време да се откажеш от тестовете, Тревър.
Ние сме живият отговор. Това е съвършенството.
- Защо просто не го приемеш? - Виждаш какво става с хората.
Знаеш колко е отчаяно положението.
То може да бъде удържано. Контролирано.
Май забравяш, че това беше временно решение.
Винаги сме го казвали, но защо трябва да е така?
Защото е грешно.
Нещата се променят.
Но не и ти.
Познаваш ме.
Твой брат съм от много време.
Прав си.
Тревър, речта.
Тревър...
Безполезна е.
Форум.
Продължете напред.
Продължете наляво.
Знам, че се страхувате.
Знам, че изпитвате скръб, която разклаща вярата и търпението ви.
Сега повече от всякога трябва да се обединим,
защото сред нас има хора,
които искат да разрушат това, което сме изградили.
Мониканците искат да ни разединят.
Не бива да забравяме кои сме,
самотна колония, шепа хора.
Само ние останахме от една раса, която някога владееше Земята.
Трябва да се приспособим към новите предизвикателства.
Помнете с какво сме се сблъсквали и какво сме преживели.
Ще се приспособим.
Винаги сме го правили.
Това ни е в кръвта.
Катрин.
Това си ти.
Катрин.
Чакайте навън.
Аеон.
По-рано ме нарече с друго име.
Така е. И ти ме пощади.
Дай ми пистолета. Ще опитаме отново.
Може би по-късно.
Какво беше това име?
Познаваш ме, нали?
Не.
Знаеш ли коя си?
- Знам, че дойдох тук да те убия. - Затова си в килия.
Но има причина и двамата да сме живи.
Не знам каква е,
но се радвам да те видя.
Аматьори.
Браво на вас.
В момента съм заета, Сидандра.
Успя ли?
Трябва ми още време.
Информацията ни за него може да е грешна.
Не разбирам. Трябва да действаме. Надявам се, че ти...
Не подлагай на съмнение преценката ми.
Ще ти се обадя скоро.
Аеон, знаеш, че това ще има последствия.
Знам какво правя.
Това е нечувано.
Една мониканка проби всичките ни защити?
Проблемът ще бъде решен.
Проблемът е в подхода на Тревър към охраната.
Той трябва да приеме по-традиционен...
Трябва да се научи да приема нашите идеи.
Още един пример за това как преследва само своите цели.
- Започвам да се съмнявам в тях. - Какво искаш да кажеш?
Мониканката се опита да го убие, а той я остави жива?
Странно решение.
И сега тя избяга.
Не смятате ли, че това е съвпадение?
Наистина ли мислите, че ми е приятно
да слушам оплакванията ви?
Нямате право да подлагате на съмнение постъпките му.
Трябва да си загрижен, Орън.
Това е необичайно.
Ще говоря с Тревър.
Но вие трябва да сте по-дискретни.
Инари?
Режим извличане на изображение.
Какво стана?
Източниците ми са единодушни.
Аеон Флукс е най-добрата агентка на мониканците.
- Но се провали. - Случва й се за първи път.
Исках да го направим чисто.
- Брат ми... - Ще е уязвим.
Подготвяйки речта си...
Утре, в 13:00...
Не могат да проследят информацията до теб.
Това е успокоително.
Направихме всичко както трябва.
- Тя имаше възможност. - Но не го направи.
Защо?
- Не знам. - Протича извличане на изображение.
Ще е твърде рисковано да планираме ново убийство.
Мониканците могат да се усетят, че ги използваме.
Спри.
Орън?
Не.
Това е невъзможно.
Клаудиус.
- Защо си още тук? - Не е така просто, както си мислиш.
Убиха Юна, а ти продължаваш да работиш за тях?
- Какво да си мисля? - Ти не знаеш.
Какво не знам?
Те я убиха.
- А ти си още жив. - Ти я уби, Аеон.
Те я мислеха за мониканка, затова я убиха.
- Животът на Юна струваше повече. - Тя беше всичко, което имах.
Не си единствената.
Какво всъщност правиш тук, Клаудиус?
Работя.
Само това ми остана.
За Тревър Гудчайлд.
И аз го обвинявах.
Но сега не мисля, че вината е негова.
Тревър се опитва да помогне.
Нещо не е наред с нас, Аеон. С всички.
И ти имаш такива сънища, нали?
Спомени за неща, които никога не са ти се случвали?
Юна имаше такива сънища. Аз също имам.
Така е навсякъде в Бреня.
- На какво се дължи? - Не знам.
Те ни казват само това, което трябва да знаем.
Моята работа е част от голям експеримент.
- Чий? - На Тревър.
Изучаваме онова, което расте извън стената.
Нещо е станало, като са излекували индустриалната болест.
Нещо друго се е появило на нейно място.
Ние сме болни.
Тревър се опитва да ни излекува. Само това знам.
Тревър се опита да ме упои.
Кажи ми какво има вътре.
Съобщение.
Какво казва?
Трябва да го изпиеш. Само така се активира.
Аз я обичах.
Знаеш го.
Аеон.
Съжалявам за болката, но е опасно да говорим на открито.
Нищо не е както изглежда на пръв поглед.
Ти имаше своя шанс. Защо се поколеба?
Знаеш къде да ме намериш.
- Защо съм тук? - Исках да те видя отново.
Ти уби сестра ми.
Не знаех нищо за случая.
Съжалявам.
- И това те извинява? - Не.
Но това е война. И от двете страни умират хора.
Тя не биваше да умира. Нямаше нищо общо с това.
- Всички имат нещо общо. - Тя нямаше.
Не ми трябва, за да те убия.
Но ще ти е по-лесно, нали?
Всичко се промени, когато те видях.
Познавам те. И ти ме познаваш.
Защо те познавам? Защо?
Защо се върна?
- Какво искаш от мен? - Какво искам ли?
Искам да върна сестра си.
Искам да си спомня какво значи да си човек.
Аеон.
Защо се чувствам така, когато съм край теб?
Катрин...
Познаваш ме.
Искам да го премахнеш.
Върни се.
Не съм този, за когото ме мислиш, Аеон.
Нещо липсва тук.
Идентифицирахме факторите, провалили тестовете на група 7А.
Планирай посещение на "Реликал", за да изолираш група 7Б.
Само въпрос на време е
хората да започнат да се питат какво става там.
Намерих те.
Нищо не е сериозно повредено.
Можете да тръгвате.
Тя избяга.
Защо ли не съм изненадан?
Намерих я в библиотеката.
- Мисля, че я раних, но... - Нападнала си я?
Тя е агент на мониканците и се опита да те убие.
Беше пределно ясно какво трябва да направя.
Фрея, искам я жива. Разбираш ли?
Орън знае ли за това?
Не мога да го намеря.
Стой наблизо.
Това, което е направил Тревър за нас в миналото, не го оневинява.
Това е предателство.
Орън.
Тревър пое различен от нашия път преди доста време.
Това, което построихме тук, е по-важно от него.
Не мислех, че ще се стигне до това, но трябва да приемем истината.
Той пощади мониканката и знаеше до какво ще доведе това.
Трябва да бъде отстранен.
И Орън ще го замести.
Нали така?
Да.
Съгласни сме.
Г-н президент.
Тревър ни предаде.
Той е престъпник.
Ще го третираме като такъв.
...тестова група 7А.
Планирай посещение на "Реликал", за да изолираш група 7Б.
Само въпрос на време е
хората да започнат да се питат какво става там.
Отбележи прогреса на пациентите от тестова група 7Б,
Сандрин Виймс, Грета Солк, Юна Флукс.
Запланувай посещение на "Реликал" и събери нова информация.
8.26, 7.19.
Грета Солк, Юна Флукс.
Запланувай посещение на "Реликал" и събери нова информация.
8.26, 7.19.
Събери допълнителни проби от "Реликал", елемент 5.88.
Наистина го убиваш с нежност.
Ситуацията се промени.
Но заповедите ни не са.
Вече не изпълнявам заповеди.
Защо правиш това, Аеон?
Всичко стана много сложно.
Не, просто е.
Тревър не е отговорен за смъртта на Юна.
- Тревър? - Опитвам се да разбера кой е.
Мисията ти беше да убием Гудчайлд, но ти не искаш да го направиш.
Дай си оръжието и се върни обратно.
- Не те ли научих на независимост? - На много повече от това.
Моля те!
Мога да те нараня, ако се наложи.
Не чувстваш ли, че нещо не е наред вътре в теб?
Сидандра, аз...
Аз не знам коя съм.
И ти го чувстваш, нали?
Ела с мен.
Ще довършим заедно мисията.
Не мога.
Едно време това беше забавно.
Какво да те правя сега?
Катрин.
Върни се.
07.4.872.
Отбелязан. Върнат е в групата.
Грегор Плитцен.
70.5.872.
Отбелязан. Върнат е в групата.
Суки Денали.
02.4.875.
Отбелязана. Върната е в групата.
Добре дошла отново.
Юна Флукс.
32.4.870.
Прибрана.
Успешно възстановена като Саша Прило.
Повтори.
Юна Флукс. Възстановена като Саша Прило.
Саша Прило. Адрес.
Хендлър.
Сидандра.
Гудчайлд е още жив.
Аеон се е провалила?
Остави го да живее.
Има нещо между тях.
Нещо лично.
Обясни.
Тя изостави мисията.
Опитах се да я спра, но тя ме нападна и ме заряза тук.
В безопасност ли си?
Може да се каже.
Ще ти пратя помощ.
Аеон Флукс се смята за бегълка.
Предаде съпротивата и трябва да я считаме за заплаха.
Съюзи се с Гудчайлд и сега е на негова страна.
Трябва да действаме бързо.
Ще я премахнете.
Убийте я и довършете нейната мисия.
Сидандра, покажи им къде си.
Виждате ли?
- Да. - Да.
Да.
Измъкнете я и действайте.
Тревър?
Тя е.
Да.
- Беше тук. - Какво търсеше?
Сестра си.
Юна.
Юна Флукс.
Върни надолу.
Член на тестова група 7Б.
Покажи ми всички от 7Б.
Сандрин Виймс.
Член на 7Б.
Убита при полицейска акция.
Къде е тя?
Грета Солк.
Член на 7Б.
Убита при полицейска акция.
Тук няма никой.
Камил Абди.
Член на 7Б.
Убита при полицейска акция.
Юна Флукс.
Член на 7Б.
Убита при полицейска акция.
Кой го е направил?
Акциите са проведени по заповед на вицепрезидента Орън Гудчайлд.
Фрея, иди в лабораторията и намери записките от група 7Б.
Трябва да се скриеш. Те правят преврат.
- Да се срещнем след два часа. - Къде отиваш?
- Трябва да я намеря преди тях. - Тревър...
Фрея, ще се видим в лабораторията.
Пази се.
Юна.
Беше права.
- Моля ви, оставете бебето ми. - Нищо няма да й направим.
Клонирал си я?
Клонирах всички.
Появиха се усложнения, след като излекувахме болестта.
Ваксината даде страничен ефект.
Безплодие.
Само още едно човешко поколение щеше да оцелее.
Беше време за отчаяни мерки.
Наша отговорност е...
Клонирането никога не бе правено успешно с хора.
Но ние успяхме.
Сега, когато човек умре, ДНК-то му се рециклира.
С Орън построихме "Реликал", за да съхраняваме ДНК-то
и за да прикрием клонирането.
Пазителят намира подходяща двойка и с помощта
на добавки към храната, предизвиква химическа бременност.
Когато жената идва на преглед, ние имплантираме клониран ембрион.
Оттам нещата тръгват по естествен начин.
След девет месеца човек, който е починал, се ражда отново.
Вече седем поколения ние с Орън се клонираме
и се обучаваме, за да мога да продължа да търся лекарство,
докато всички сме живи.
Това ли сме ние?
Копия?
Нещо повече от това сме.
Не се предполагаше да е за постоянно.
Опитвах се да излекувам безплодието.
Юна беше член на една от тестовите ми групи.
Орън ме излъга.
Каза ми, че тестът й бил отрицателен, като на другите.
Но тя беше забременяла.
Той е убил всички пациенти.
Включително и сестра ти.
Убил я е, защото е забременяла.
Юна не го е знаела,
но нейното бебе щеше да е първото новородено след 400 години.
Орън се е променил.
Не иска да се връщаме към природата. Не иска да намираме лек.
Иска да живее вечно.
Трябваше да го очакваш, след като помогна на мониканец.
Лоялността ти към Тревър вече не ти осигурява закрила.
Аз съм лоялен към нещо по-силно от това.
Не разбирам хора като теб и Тревър.
Вашата сантименталност, привързаността ви към миналото
и към неща, които отдавна са изчезнали.
Аз не мога да живея без тези неща.
Ти как можеш?
Саша.
Трябва да тръгваме. Орън скоро ще ни намери.
Ще е много буйна.
Вървете. Не са дошли за вас.
Тръгвайте!
Залегнете!
Не. Не бива да губиш съзнание.
Моля, запазете спокойствие.
Имаме техническа повреда.
Моля, запазете спокойствие.
Имаме техническа повреда.
Моля, запазете спокойствие.
Имаме...
Не можем да отидем в мониканска квартира.
Никъде няма да сме в безопасност.
Трябва да извадим куршумите.
Улучен ли си на друго място?
Някой пропусна ли да те улучи?
Може да се наложи да излезем извън стената.
Знам.
Но първо трябва да прекратя това.
Трябва да се върна в зоната.
Трябва да взема записките за тестовата група на Юна.
Орън ще намери лабораторията и ще унищожи всичко.
Всички войници да се явят на постовете си
и да чакат по-нататъшни инструкции.
Кой командва тук?
Имаме нужда от помощта ви.
- Имаме заповед да ви убием. - Извършен е преврат.
Заповедите са издадени от незаконно правителство.
- Останете на място! - Как се казваш?
- Сър? - Искам да науча името ти.
Орд. Гарет Орд.
Аз вече нямам власт над теб, Гарет. Те също.
Свободен си.
Трябва да вземеш решение.
Застреляй ни или ни помогни, но го направи бързо.
Лейтенант?
С какво мога да ви помогна, президент Гудчайлд?
Трябва ни оръжие. Искаме да се върнем в Цитаделата.
Да, сър.
Внимание. Върнете се по домовете си и чакайте инструкции.
Ще бъдете информирани редовно.
Това е съобщение от Съвета и от президента Орън Гудчайлд.
Внимание. Върнете се по домовете си и чакайте инструкции.
- Приближаваме се. - Чакай.
Тревър.
Името, с което ме нарече...
Катрин.
Това беше моето име.
Ти беше моя жена.
Живеехме заедно както всички други.
Чакай.
Трябва да ми кажеш.
Изгубих те по време на епидемията и не можах да те възкреся.
Аз живях и умирах седем пъти оттогава.
И всеки път научавах отново всичко за теб.
Ти беше идея, която пазех жива.
Нещо, което трябваше да си представям.
Но когато те видях,
това, което почувствах, бе истинско.
Познах те.
Спомних си те.
Това, което имахме, оцеля след смъртта, след всичко.
Аз те търсех.
Чаках.
Били сме различни хора.
Били сме.
Тези хора са си отишли.
Но нещо от тях се е завърнало.
Да.
Спомням си.
Там е истински хаос.
Правят преврат срещу Гудчайлд.
Заради това се прониква по-лесно.
Знаете ли как да я намерите?
Докато в нея има остатъци от хапчето, можем да я следим.
Не.
Фрея.
Всичко е унищожено.
Аз ги бях излекувал.
Бях намерих отговора.
Всичко е унищожено.
Трябва да вървим.
Има още едно нещо, което трябва да направя.
Няма какво повече да правим. Трябва да се махаме оттук.
Ще излезем извън стената. Все ще оцелеем някак.
Има още едно нещо. Трябва да го унищожа.
Недей.
Това не е отговорът, Аеон.
Няма гаранция, че ще мога пак да създам лекарството.
- Остава ни само клонирането. - Не е достатъчно.
Губим разсъдъка си. Всеки път, когато ни възкресяваш, става по-зле.
Ако го направиш, с всички ни е свършено.
Ние сме създадени смъртни.
Това прави всичко, свързано с нас, значимо.
Но да живеем така е мъчение.
Ние сме призраци.
Аз не се чувствам така.
Особено сега.
Бъдете внимателни.
Знаете срещу кого се изправяте.
- Това е празен жест. - Въпрос на принцип.
Не си ти тази, която решава.
Аеон, не искам да те загубя отново.
Няма да се наложи.
Пак ще откриеш лекарството.
Всичко свърши, Тревър.
Заемам позиция на върха на южната кула.
Проблемът е много по-дълбок от лекарството ти.
Други жени бяха забременяли по естествен път,
нямаха нищо общо с експериментите ти.
Ставаха все повече и повече.
Бяха се излекували сами.
- И тях ли уби? - Трябваше да ги спра.
Колко?
Колко бяха, Орън?
Няма значение. Природата накрая намери начин.
- На позиция. - На позиция.
Позиции заети.
Природата е отживелица, не ние.
Как може да не осъзнаваш красотата на това, което си направил?
Ситуацията се усложнява.
Каза ми, че е мъртва.
Не можеха да направят нищо.
Наредих да й унищожат ДНК-то.
Ти беше различен човек с нея, Тревър.
Щеше да те спре да направиш това, което трябваше да се направи.
- Както те спира и сега. - Не, Орън.
Да.
- Чакаме разрешение. - По мой сигнал.
Този свят, нашият свят, е красив.
Трябва да го запазим на всяка цена.
Не може да продължи вечно. Той се разпада.
Сидандра, дай ни сигнал.
Първо убийте Флукс.
Тук грешиш, Орън.
Победихме смъртта, победихме природата.
Нямаме нужда от теб.
Сега трябва да се освободя от теб.
Чакайте.
Сидандра.
Ти избра това, Аеон. Твърде е късно.
Знаеш колко много страдаме.
Опитвам се да спра това, Тревър също.
Никога не бих те предала.
Помогни ми.
Сидандра.
Все още ме познаваш.
Убийте я.
Можеш да избереш да ми се довериш.
Убийте я.
Съжалявам, Орън.
Съжалявам.
Аз също.
Заповедта се променя. Прикривайте Аеон и Гудчайлд.
Гудчайлд е ранен.
Флукс се насочва към двора.
Прикривайте Аеон.
Сидандра.
Орън.
Те идват.
Аеон.
Чакаме заповедите ти.
Вие не участвате ли?
Може да сме всякакви, но не сме анархисти.
- Трябва да има правила. - Благодаря.
Ти си човекът.
Ти ме спаси.
Да.
Познавах те тогава.
Тази е повредена. Унищожи я.
Знаех, че си важна.
ДНК-то е добро.
Унищожи я.
Знаех, че трябва да те предпазя.
Държах ДНК-то ти скрито тук.
Чаках досега, за да те върна към живот.
Защо?
Знаех, че ще запазиш силата си.
Помислих си, че ако те възкреся, ще можеш да подействаш на Тревър.
Винаги си можела.
- Трябва да я унищожа. - Да.
Започнете наново.
Ами ти?
400 години чаках този ден.
Изморен съм.
Живей, Аеон.
Нужна си им.
Вижте!
Сега вече можем да гледаме към бъдещето,
да изживеем истински живота си и да отстъпим
мястото си на други, които могат да го направят по-добре.
Ей, Катрин.
Ще те видя ли отново?
Да живеем само веднъж,
но изпълнени с надежда.