Rip av Mr_KeFF™ OCR+ av 100%Chino©
Efter 50 års bittert krig
har Östra Federationen slagit Europas arméer
och tagit kontroll över den Euroasiska kontinenten.
Men motståndsfickor
som slåss mot det förtryckande nya styret
finns kvar i Euroasiska Zon 7.
Militären mobiliserar åter igen.
Åter måste familjer förlora sina söner.
Jag är hedrad, att få presentera mina upptäckter
inför detta Hälsoministeriums forum.
Mina herrar, som ni vet
har vi slagit Euroasia
och bringat det under kontroll.
Men vår snabba seger
får inte låta oss sluta se inåt.
Vår nations hälsa är i kris.
Radioaktivitet...
Industriavfall...
kemiska vapen har förgiftat oss.
Miljörelaterade sjukdomar är epidemiska
och ett hot mot vår framtid.
genetiska mutationer är vidspridda
bortom vår medicins möjligheter.
Tillåt mig presentera mina upptäckter.
Detta är "Neo-Celler",
frukten av mina många års studier.
Jag hittade dom i genuppsättningen
hos en privitiv etnisk grupp.
Dom kan förvandlas till valfri cell
för att regenerera mänsklig vävnad.
Alla dom inre organen,
nerver, be, hud, hår...
allt kan odlas
och utvinnas när man så önskar.
Enkelt sagt,
"reservdelar" för den mänskliga maskinen.
Utan risk för bortstötning
våra drömmars medicinteknologi
slutligen i våra händer.
Kan vi använda det nu?
Med ekonomiskt stöd är det en fråga om tid
Vårt klonarbete ligger år före dig!
Det är bara en teori!
Far, måste du fortsätta lyssna?
Ja, det är teoretiskt
men med ekonomiskt stöd
och dom anläggningar jag behöver,
kan vi rädda vårt folk.
Tänk på era barn...
era föräldrar...
era fruar.
Luna...
När kriget slutar kan vi väl gifta oss.
Visst.
Är det detta vi slagits för?
Femtio års kamp
och till slut vara för utmattade för att återbygga samhället
Jag har läst ditt arbete, "Mänsklig Regenerations Teknologi".
En dröm besannad...
...om det är möjligt.
Det är definitivt möjligt.
Med mer forskning, eller hur?
Professor Azuma,
dessa dårar kommer inte erkänna ert arbete
Faktum är, dom vågar inte.
Det är tabu att föreslå
att våra ursprungliga gener behöver förbättras.
Ursäkta mig, jag Kauro Naito från Nikko Hairal Inc.
Vi har redan byggt ett laboratorium
för att inhysa er forskning.
Varför då?
Militären är intresserad.
General Kamijo?
Ni har full tillgång till försvarsministeriets resurser.
Jag beklagar att er fru är sjuk.
Vad är du ute efter?
Arbeta tillsammans med oss..
låt alla våra drömma besannas.
Azumas residens
Dr. Kozuki, flytta er till höger.
Där ja.
Kanske lägga en hand på er dotters skuldra?
Såja, mycket bra.
Ett leende tack.
Har du bestämt dig?
Ja.
När din mor är sjuk?
Och hur blir det med Luna?
Jag kan inte stanna här medan mina vänner slåss.
Hatar du att vara läkare så mycket?
Det är min plikt mot mitt land.
Du har ingen aning om hur krig är.
Det kan inte vara värre än feghet.
Älskling...
Låt oss inte bråka idag.
Glöm det mor.
Var vänlig fortsätt.
Luna
Gratulerar till din förlovning.
Tack.
Kozuki, ursäkta mig.
Mitt nya labb öppnade förra veckan.
Ett år senare
Euroasien, Zon 7
Skjut, skjut!
Döda henne!
Gör det eller du blir nästa.
Fattar du?
Midori...
Ha tålamod Jag ska hitta en bot.
Granat!
Östra Federationen, Försvarsministeriet
Odlingslaboratoriet
Ett ögonblick.
Dr. Kozuki är därnere.
Hämta upp honom.
Upp hit?
Ja, hit.
Genast.
Imponerande säkerhet.
Ledsen för den plötsliga inviten. Är Luna med dig?
Hon är i lobbyn.
Midori ville se er båda.
En trevlig idé efter så länge.
Hon måste känna sig ensam.
Har det redan gått ett år?
Tack vare min son... Luna måste lida.
Fortfarande inget nytt?
Inte till mig i alla fall.
Han gick i krig för att reta mig.
Söner trotsar alltid sina fäder.
Han avskyr mig.
Jag sätter arbetet framför min familj
men kan inte ens bota min fru.
Är inte neo-cellbehandlingen
nästan klar.
Det är otroligt det du skapat.
Användbart?
Nej.
Fixa skadade män med nya organ
gör min pansarforskning överflödig.
Det är långt ifrån färdigt.
Och tiden börjar rinna ut.
Är hon så sjuk?
Hon är nästan blind.
Forskar fortfarnade ändå.
Där är selektivt sönderfall i löven
och dom blir mörkare generellt.
Dålig näring kanske?
Dom andra då?
Här är dom.
Hörde du något?
Nej, det gjorde jag inte.
Jag tror någon just kom.
Ursäkta mig. Skulle du vilja se efter?
Givetvis.
Mor.
Jag är hemma.
Kan du hitta en bot?
Borde du inte vara hos henne då?
Jag får inte ge upp.
Ja?
Nej...
Tetsuya.
Jag är så glad du är hemma i säkerhet.
Vi måste vara tacksamma.
Har du sett Luna än?
Jag ska se henne snart.
Du måste. Hon har väntat så länge.
Jag vet...
Jag är så glömsk.
Dom kommer på middag ikväll.
Det kommer bli en sån överraskning.
Ikegami-san, Ikegami-san!
Professorn!
Vad är det?
Min son...
han är död.
Den 16 september gjorde sergant Azuma
det yttersta offret
gav sitt liv i tjänsten
för Gud och land.
Ett ytterst...
ett ytterst nobelt och hjältemodigt slut.
Efter en posthum befodran
begravs han i morgon.
Tetsuya!
En statsbegravning med fulla militära hedersbetygelser.
Ni kan bese kroppen ikväll.
Var vänlig gör er redo.
Luna...
Jag har ställt till det, nu är du helt ensam.
Vi hade all tid i världen
så jag tog dig för givet.
Jag vet att det är försent nu,
men jag kommer aldrig lämna din sida igen
Hans kropp är på väg hit.
Begravningen är i morgon.
Har du berättat för Midori?
Hon vet redan.
VARNING
Driftstörning!
För högt tryck. Okänd anledning.
Haveri i osmosis-tanken!
Stäng av vakuummatningen!
Vad händer?
Vad i helvete är det?
Kultiveringsvätskan transformeras.
Vad i...
Neo-cellerna...
Det är neo-cellerna.
Organ rekombinerar sig.
Professorn, vad händer?
Vad i...
Vad är det?
Kod 206! Kod 206!
Det är jag, Naito!
Kom in hit nu!
Professorn, kom nu!
Öppna!
Vi är fortfarande härinne!
Dom kommer...
Gå och säkra spillet!
Vänta!
Sätt upp en yttre skyddszon.
Vem har sagt att vi tar order från dig?
Hela projektet är mitt ansvar.
Bassar håller käft och gör som dom blir tillsagda
Allihopa, ut!
Koppla mig till högkvarteret.
Luna...
Vad hände?
Naito här. Jag kommer in. Jag rapporterar då.
Mor...
Tetsuya...
Dom flyr med bil,
med en gisslan. Stäng Euroasiska zon 3.
Var är min fru?
Kämpa på min kära.
Azuma.
Vad händer?
Är du tokig?
Din son är död.
Jag vill inte koma tillbaka.
Snälla.
Sluta!
Ge mig en hand.
Hur i hela världen kan detta ske.
Du kan fly genom den dörren.
Se efter Tetsuya.
Du får inte dö.
Kämpa!
Dö inte.
Kära Gud...
Vad har du gjort?
VAD?
Utländska agitatorer är fortfarande fria.
De är svårt kontaminerade med infektioner,
rapportera deras närvaro.
Visa ID.
Fortsätt.
Ser ut som om dom är på väg mot Zon 7.
Kozukis residens
Detta är kroppspansaret jag utvecklat.
Det skyddar soldaten fullständigt
och låter honom röra sig som blixten.
Tetsuyas muskler är så överutvecklade
att kanske sliter sig själv i stycken.
Vi måste hålla det interna trycket.
Sekiguchi!
Kämpa på!
Dö inte Sekiguchi.
Mor...
...du hatade kriget så mycket.
Undrade när det skulle sluta...
Hur många som måste dö...
Om det någonsin skulle bli fred...
Vi lever!
Mot alla odds överlevde vi.
Erkände dom vår rätta till liv?
Nej. Dom mördade våra bröder.
Som om dom hade rätt att döma.
Som om dom förtjänade sån makt.
Vi har samma rätt till liv.
Det kan inte ransoneras.
Inte förnekas vid födsel.
Aldrig.
Såklart det inte kan!
Men människor har valt att döma oss.
Om dom kan yrka på denna rätt, så kan vi...
Vi får vår hämd.
Vi bygger ett rike här.
Lever vårt liv till det yttersta
och gör vad vi måste.
Låt oss heta "Neo-sapiens".
Vi svär härmed
att utrota människosläktet.
Vi är Neo-sapiens.
Knäböj inför oss.
Är vi redo inför nästa offensiv.
Ja.
Två divisioner är beredda.
Underättelsen rapporterar elva vetenskapsmän i målet...
Robottekniker, kärnfysiker och en pansarspecialist.
Perfekt för vår nya fabrik.
Är den redo?
Ge mig dessa vetenskapsmän.
Låt dom bidra till vår makt.
Glöm det.
Reporter indikerar att
militära vetenskapsmän förs bort
för att arbeta i robotfabriker.
Vår militär förstärker skyddet
av civila anläggningar.
Det är så mycket som jag kan göra.
Det är inte perfekt
men det kommer hindra honom från att trasas sönder.
Far?
Dr. Kozuki, pansarspecialist.
Han är vår nu.
Ynkliga människa.
Tetsuya?
Min pojke...
Ödet har något i beredskap för dig.
Det kommer bli hårt.
Men...
Det måste finnas ett skäl för det.
Det måste det...
Du måste finna ditt öde.
Luna.
Jag är ledsen.
Se aldrig tillbaks.
Far!
Upp med dig Tetsuya!
Kom igen.
Vakna Tetsuya!
Var är hon?
Vem i helvete är du?
Var är min mor?
Du skulle ju vara död.
Tetsuya...
Sluta.
Sluta!
Försvinn!
Stick!
Gå härifrån missfoster.
Är dina "neo-celler" färdiga?
Jag har inte råd att vänta.
Till vad nytta är du om du inte kan leverera?
Inga fler ursäkter Naito.
Självisk som vanligt.
Allt ni tänker på är er själva.
Hur vågar du!
Gamla stofiler som räddar sitt eget skinn.
Detta är oförlåtlig, även för en generals son.
Vår nation står inför hotet från Neo-sapiens
och det ända ni oroar er för är er egen hälsa?
Det är oförlåtligt.
Min son.
Du vet att detta är föräderi?
Ja visst.
Östra federationen är nu min.
Ledsen, men de hjärndöda idioternas era är nu över.
Min son!
Nöjd nu?
Kommendör Kamijo.
Låt mig presentera
Professor Azuma
Fadern till neo-Sapiens?
Varför ljög du för honom?
Det är underligt.
Jag trodde du skulle vara nöjd.
Jag skapade inte dom.
Jag vet inte hur dom fick liv.
Det är försent säga att vi inte visste.
Dom blir starkare för varje dag.
Hittar vi inte deras svaghet, lär oss hur att slåss...
kan våra egna liv vara i fara.
Fortsätt din forskning.
I sin tur kommer armén hitta din fru.
Håll fast vid historen, gamle vän.
Ställ inte till med några problem.
Din tid har kommit till slut.
Varför måste människor alltid slåss.
Vem gjorde detta?
Vi skadas, så vi skadar...
Vi dödas, så vi dödar...
Oändlig upprepning.
Jag kan se det.
Vad måste jag göra?
Vad kan du se?
En vision...
om hur det kunde blivit...
Och nu... min egen far dödad...
Vad ska jag göra?
Vad blir bäst?
Av fred...
Ska jag ta ett vapen och döda?
Jag ska.
Om det tog bort smärtan.
Borde jag också slåss?
Sluta prata dumheter.
Men du slogs?
Det är min plikt.
Du ville gå i krig.
Du har ingen aning om hur krig är.
Luna.
Ge dig av.
Vad menar du?
Om du blir hos mig,
kommer det sluta med din död.
Vill du jag ska bli ensam igen?
Lämna mig inte!
Jag blir ensam igen.
Lämna mig inte!
Lyssna Luna.
Du såg det också, eller hur?
Vad människor gör mot varandra.
Jag bryr mig inte om vad du blir.
Du är fortfarande människa.
Du är fortfarande god.
Jag är inte längre människa.
Men...
Du är allt jag har.
Tetsuya.
Luna?
Du får inte dö.
Kämpa!
Kära landsmän. Jag har sorgliga nyheter.
För flera dagar sen skadades min far
i en terroristattack.
Tack och lov är hans liv inte i fara
men han kan inte utföra sina vanliga plikter.
Igår utnämnde kabinettet mig
att fortsätta hans arbete.
Hans namn är Flender.
Gillar normalt inte främlingar.
Det är smitta.
Jag kan bara göra en grundläggande behandling.
Sitt ner.
Det är inte mycket men ta allt.
Vi måste bygga det ideala,
mest humana samhälle världen någonsin skådat.
Jag hoppas vi får det rätt denna gången.
Vad gjorde du därute?
Föroreningarna är så allvarliga att ingen riskerar det.
Såvida inte dom är på flykt.
Vad är ditt namn?
Tetsuya.
Tetsuya?
Jag hade en son i din ålder.
Såg du ruinerna?
Där var mycket dödande...
Mycket folk som fördes bort och aldrig återvände.
Praktiskt taget inget kvar.
Doktorn...
Vad nu?
Lita inte på främlingar!
Det är farligt.
Vad är?
Han kan vara en spion.
Det tramset igen...
Tetsuya, en gång i tiden
trodde vi på "Casshern", en skyddande ande.
Kanske var det därför vi levde i fred
och välmående i så många år.
Men en dag ändrades allt detta.
En gränsdispyt med våra grannar.
En del vettlöst krigande.
Misstänksamhet styrde varje steg.
Vi glömde hur man litar på människor.
Vi invaderade våra grannar i "självförsvar".
Jag förmodar att Casshern gav upp om oss.
Sen blev vi invaderade.
Människor?
Människor igen?
Kom igen.
Sluta!
Varför attackerar ni dessa människor?
Desertörer... varför bryr du dig?
Kriget borde vara över nu.
Där finns terrorister överallt.
Dessa människor är inte terrorister.
Jag bryr mig inte det minsta.
Jag följer bara order.
Du är inte typen som skulle skjuta.
Som du hörde var jag en gång en av dem.
Vi tog allt från er.
Kan du rädda mitt folk?
Är det han?
Du är min...
Vem är du?
Luna.
Tror du att du kan fly?
Luna.
Öppna!
Nu...
ska jag döda...
varenda en av er!
Transport 18 begär dockningstillstånd.
Ni har tillstånd att docka.
Lova mig en sak.
Om du vinner...
så hjälper du dessa människor.
Överenskommet.
Mitt namn är Barashin.
Och mitt är...
Casshern!
Vår starka nation, smidd av smärta svår
vår inspiration och skydd. Långa tider hon består.
Sen kommer visdom
och djup, tyst tro.
Må våra fäders drömmar
våra villiga offer väcka.
Gläd er åt vår plikt.
Det är vad som räcka.
Landsmän,
Vi står inför en stor utmaning...
Det är riktigt.
Gör er redo så snart ni kan.
Vi kämpar mot Neo-Sapiens,
vi kämpar mot terrorister.
Professorn kommer med nya prov.
Är mina Neo-celler redo än?
General...
Ni offrar söner, bröder...
er smärta är bortom fattning.
Eller dessa saker kanske ej ens existerar?
Men jag förstår också er smärta.
För många år sen...
Min mor var ett annat offer.
Tagen av av Zon 7:s terrorister.
Hon blev torterad
och sen mördad.
Jag hatade min far för att han inte räddat henne.
Ni har ingen rätt att vara vid liv!
På grund av er sort...
är min egen familj död.
Historians skiftningar för med sig smärta.
Men den återvänder med visdom.
Mördare.
Känn min...
...smärta.
Jag kämpade inte emot.
Jag gav upp inför smärtan.
Jag blev en bättre soldat, en bättre person.
i hederns och rättvisans tjänst,
för vår stora nation.
Låt oss tänka om
beträffande vår riktiga fiende
och fokusera på segern.
Jag ser det nu...
Till slut ser jag det också.
Det är vad hon menade.
Vi måste förbereda oss inför kampen
mot denna otroliga ondska och
komma ihåg drömmen om vår nya nation.
Det är OK nu.
Glöm det.
Allt förlåtet.
Jag hoppas...
... du har fått frid nu.
Vann vi inte kriget?
Varför dör våra soldater fortfarande?
Ibland ruinerna och begravningarna...
har fröna såtts
för vårt slutliga seger.
Vart är du på väg?
Det är över.
Det avgör jag.
Experimentet med Neo-Sapiens,
du är nästan klar.
Studera blixtarna.
Glöm inte vår dröm.
Vad pågår?
Vad gör du?
En fin flicka som du skulle inte förstå
men för oss vanliga
är det det enda sätt vi kan vara.
Eller hur professorn?
Det finns ingen återvändo.
Detta är platsen för min födelse.
Jag borde kalla dig "Far".
Men mitt hat är lika djupt som ett barns kärlek.
Även om det förtär mig
kan jag aldrig släppa det.
Jag var född i hat.
Uppväxt i hat.
Precis som en människa.
Och din andre son...
Tetsuya, född av den milda Midori.
Idag är han återfödd
som min bror.
Låt oss höra sanningen.
Om jag bara kunde...
komma in här...
Vilken fars.
Kommendör...
Jag visste inte...
...att det var ett trick.
Låt mig bara...
komma in här...
Om vi får en andra chans till liv
varför leva det till fullo?
Jag tar hand om dig strax.
Tack.
Tetsuya.
Vill du se din mor?
Mor...
Hon sover.
Vad har du gjort med henne?
Vad?
Hon sover bara...
på ett ställe bortom smärta.
Bortom smärta?
Ja.
Utan krig,
endast harmoni för alla.
Mitt löfte till henne.
Människan är aldrig nöjd med vad han har.
Hans existens resulterar i oräkneliga döda.
Strävar efter det grundläggande i livet
dömmer han tusentals till döden.
Han slåss i jakt på freden.
Det är världen människan byggt.
Jag ska förgöra den och skapa en ny.
Ett paradis.
Du dödar andra med samma dröm.
Var det en enda av dom
som lyssnade på oss?
Tänkte någon tanken på att hjälpa oss?
Lyssnade på vår vädjan om liv?
Endast Midori.
Den enda.
Du kidnappade henne.
Nej!
Hon hjälpte oss.
Jag tror dig inte.
Vad slåss du för?
Är det över om du dödar oss?
Skapar det fred och klarhet?
Kan människan leva så?
Du själv, ett missfoster...
...sluta drömma.
Om inte människan ändrar sig finns det inget slut.
Historien och religionen bevisar det.
Kan du skilja på gott och ont?
Förena dig med mig.
Låt oss skapa en ny värld.
Du är min enda allierade.
Glöm inte,
du är inte heller människa.
Kommendör.
Min son.
Du vet varför jag kallar...
Upp till dina gamla trix igen...
Statskuppen är över.
Det är på nyheterna.
Jag skyller Neo-Sapiens på dig.
Du och den där professorn.
Det är över.
Det finns ingen återvändo.
Jag har ingen avsikt att återvända.
Definitivt inte till dig.
Mor...
Hade jag fel?
Jag slogs för goda skäl.
Precis som han sa...
Jag kan inte skilja rätt från fel.
Om du låter hatet styra,
gör din fiende det också.
På detta sätt...
ändras inget.
Tetsuya...
Ingen har alltid rätt,
och ingen har alltid fel.
Svaret är samexistens.
Ge inte upp.
Stoppa krigandet.
Jag ser det fortfarande inte.
Det du sa att du såg.
Så jag måste fortfaradne vara vid liv...
Om detta är liv...
Vad har du gjort?
Vad i hela världen?
Vi gjorde inget.
Jag förstår.
Men hat föder bara mer hat.
min son Tetsuya förlorade också sitt liv i kriget.
Jag skulle ljuga om jag sa att det inte gör ont.
Men att hålla fast vid hatet ger inte mig min son tillbaka.
Eller kan du vara så vänlig?
Det kan du också.
Midori...
Förlåt mig...
Luna...
Detta är sista gången jag lämnar dig.
Gör vad du måste.
Var är min fru?
Sikta in er på deras högkvarter!
Men din son är där inne. Jag bryr mig inte. Eld!
Min son,
jag gjorde också vad jag trodde var bäst för vår nation.
Förbered för att ge eld igen.
Är det inte nog?
De kanske är en ny art för dig.
Men inuti är dom människor.
Jag ska berätta något för dig.
Hon har inte fel. Du är människa.
Euroasia, Zon 7
Återstoden efter etnisk rensning.
Azuma är inte er far.
Hans Neo-Cell-forskning misslyckades.
Vi upptäckte dock
att ni är fåra förfäder...
de "ursprungliga människorna".
Det är riktigt.
Avskyr att behöva medge det men civilisationen började i Zon 7.
Naito hämtade er
för att extrahera Neo-Cellerna.
Men forskningen misslyckades. Inte tillräckligt med kroppar.
Sen fick vi tanken
att få den nationella policyn att passa de medicinska behoven.
Med andra ord
skars ni upp för att hjälpa min far leva längre.
Det är som ett dåligt skämt.
En galen policy driven av girighet efter längre liv.
Er högdragna teori är fel.
Dömda att hata oss på grund av att ni är oss.
Utan att ens veta om det.
Tystnad.
Våga inte jämföra oss.
Ni skadedjur är våra förfäder.
Muterat skräp som jag ska rensa ut själv.
Mördare.
Känn min smärta.
Jag ser ingenting.
Jag ser det inte alls.
Förlåt mig.
Far!
Vart ska du gå?
Jag ska gå hem.
Till vårt hus.
Oroa dig inte, jag begär inte att du ska komma.
Men mor behöver behandling.
Hon är död.
Men du kom tillbaka.
Har du varit blind
inför det lidande mitt återvändande skapat.
Skyller du på mig?
Det handlar inte om det!
Det handlar inte om en enskild persons lycka.
Du bryr dig inte om hon dör.
Om du någonsin älskat någon
då skulle du förstå.
Ställ dig inte ivägen för vår lycka.
Vad gör du?
Ge mig henne.
Nu!
Jag vägrar.
Vet du hur det är att älska?
Jag kommer tillbaka med henne snart.
Mor...
Vad i helvete...
var meningen med mitt liv?
Vad i helvete...
var meningen med min återfödelse?
Mor...
Tetsuya...
Spring...
Detta är egentligen inte jag...
Jag kan inte rå för vad jag gör...
Jag vill inte skada dig...
Jag vill springa min väg...
från smärtan...
Glömma allt...
Börja om...
Jag vet.
Låt hatet sluta här.
Jag ville inte orsaka mer smärta
men det kom till detta.
Du kommer inte vara ensam igen.
Jag kommer alltid vara hos dig.
Bara vi två från nu och vidare.
Till slut förstår jag.
Vi gör andra illa med vår själva existens.
Det är vårt sätt att leva.
Vi måste lära oss förlåta.
Måste inse att existensen
måste delas.
Vi är inte här bara för att existera
utan måste finna styrkan att samexistera.
Det kanske börjar från något litet,
det verkar även kanske omöjligt.
Men vi måste börja någonstans.
Hopp...
...vårt arvegods.