23.976 Ro+completări sync bluray © 24.06.2021
Vrăjitoareo !
Vă rog, nu-mi faceți rău !
Mulțumesc. Nu am văzut asta.
Nici eu.
Oamenii spun că a vedea înseamnă a crede. Dar pentru mine nu este chiar adevărat.
Mi-am pierdut vederea când aveam 5 ani.
Acele amintiri cu ceea ce am văzut
m-au întreținut atât timp încât îmi este frică că nu mă mai recunosc.
Acum îmi folosesc celelalte simțuri.
Pot mirosi ploaia înainte să cadă, dar nu o pot privi căzând.
Pot simți soarele pe față
dar nu-l pot vedea răsărind sau apunând.
Vreau să văd lumea precum restul.
Să văd soarele, ploaia, muzica.
Numai că muzica arată frumoasă.
Mulțumesc.
Are un gust bun.
- La mulți ani! - Mulțumesc.
- Bună seara dră Wells. - Bună Miguel. Mulțumesc.
Cu plăcere.
- Crini. - Sunt de azi dimineață.
Eu prefer trandafirii, dar.. Ești prima care a observat.
Ai emoții pentru mâine?
Nu.
De fapt nu am mai fost așa de emoționată în viața mea.
Ascultă, cu o zi înainte de operația mamei, a băut două pahare de vișinată.
- Nu a mai avut pic de emoții a doua zi. - Mulțumesc.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Inspirat din filmul chinezesc cu același nume din 2002
Aici dr Haskins.
Sunteți încă programată mâine la operație. Asigurați-vă că ajungeți...
...la spital cu patru ore înainte pentru pregătiri preoperatorii. Mulțumesc.
Bună iubito. Sunt sora ta. Zborul meu ajunge la ora 5...
Tot echipajul trebuie să stea.
Voi găsi pe cineva să mă aducă direct la spital.
Te iubesc, Sydney.
De abia aștept să te văd. Pa!
E ora 12:10
"Ochii"
Alo?
Shh...
Martha te va auzi. E în tură de la 12 la 6
și îmi va lua M&M-urile dacă mă dau jos din pat.
Eu sunt Alicia. Am întins mâna să dăm noroc.
Numele meu este Sydney.
Știu. Sydney Wells.
Ți-am citit foaia de observație.
Ce vârstă ai?
Nouă și jumătate. Este chestia asta... ca niște mingiuțe de golf în capul meu.
Mi-a dat o boală...
...încât nu pot merge nici cu bicicleta, așa că doctorii încearcă s-o scoată.
- Când vei vedea? - Cred că destul de curând.
Bine. Mă voi întoarce,
- ..și atunci te vei putea uita la mine. - Bine.
Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Pa-pa.
Încep să-mi treacă emoțiile.
Și mie.
Bine. Dacă mă scuzați.
Bine.
- Bine Sydney, voi scoate bandajele. - Bine.
- Ești gata? - Da.
Acesta este unul.
Și acesta al doilea.
Acum te voi ajuta să-ți deschizi ochii. Foarte încet.
Bine.
Încet de tot.
Minunat. Acum, spune-mi ce vezi.
Pot...
Îmi voi ridica mâna..
și vreau să-mi spui câte degete am ridicate.
Cinci. Cinci degete.
- Acelea sunt degetele tale. - Da, așa este.
Bine. Începem.
- Toate? - Da. Foarte bine.
- Sydney? - Da.
Vreau să încerci să întinzi și să-mi prinzi mâna.
Bine?
Este în regulă.
Nimeni nu poate face asta imediat. Este în regulă.
- Arde un pic. - Este normal?
- Este perfect normal. - Foarte bine.
Mulțumesc.
Sunt cum m-ai imaginat?
Nu știu. Te văd încețoșată.
Mi-aș fi dorit ca mama și tata să fie aici să vadă asta.
Da.
Cred că își doreau asta mai mult decât tine, Sydney.
De când aveam 12 ani.
Am așteptat asta 15 ani.
Am... simțit un fel de...
Nu este vina ta. Hei!
Nu este vina ta.
Îmi pare rău.
Ai nevoie doar de timp. Vei vedea.
- Noapte bună. Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Sydney?
Mă poți vedea? Să nu te simți prost dacă nu poți.
Ce ai pe cap?
Este o bandană. Mi-a dat-o bunicul.
Poate mâine ne putem plimba și pot să-ți arăt parcul de afară.
- Palmieri... - Alicia!
Vin. Trebuie să plec.
Pa!
Te rog. Nu vreau să plec.
Dnă Hillman?
Dnă Hillman.
Unde o duceți?
Dnă Hillman?
Unde o duceți?
Îngheț... Îngheț...
Îngheț...
Mi-e frig.
Unde este dna Hillman?
Îmi pare rău, dar a murit astă noapte.
Totul este perfect. Te recuperezi bine.
- Mâncărimile au încetat? - Da, cred că da.
Bine.
- Deci... ai cui ochi au fost? - Pardon?
- Donatorul meu. - Mă tem că nu te pot ajuta cu asta.
Acum sunt ochii tăi și sunt funcționali. Nu contează de unde vin.
- Asta doare? - Da. Un pic.
Când voi putea vedea mai clar?
Dacă e să anticipăm, în câteva zile, câteva săptămâni.
Dar nu imaginea este problema ta.
Ai fost oarbă atâta vreme, te voi trimite la un specialist.
Dr. Paul Faulkner, te va ajuta.
Este în regulă. Mâine când ești liber să ai o zi frumoasă.
Mulțumesc, Sydney.
- Bună. - Bună.
Ești pregătită să fii ghidul meu?
Pleci?
Da, mă tem că s-au cam săturat de mine. Ea este sora mea Helen.
- Helen, ea este Alicia. - Bună.
- Putem face împreună o poză? - Bineînțeles.
- O fac eu. - Bine.
Sydney, știu că ești speriată. Nu mai fi.
Lumea este într-adevăr frumoasă.
Bine. Zâmbiți.
Pot sta pe canapea, îți pot face de mâncare,
să fac curat, să mergem la niște galerii de artă.
Este prea mult pentru tine?
Să trag pe dreapta? Doar să spui.
Nu. Putem vorbi în fiecare zi. Să vii să mă verifici,
dar cred că trebuie să fac asta singură. Bine?
Bine. Înțeleg.
- Am luat veioze pentru casa ta. - Mulțumesc.
Le-am pus înăuntru.
- Dă-mi. O fac eu. - Bine.
Surpriză!
Știu, asta este prea repede. Nu știu la ce mă gândeam.
Nu, este în regulă.
Cunosc pe vreunul din voi?
Bine ai venit acasă!
Bună Jim.
Ce mai faci? Mă bucur să te văd.
Și eu.
Sydney, sunt Brett. Bine ai venit acasă.
Bună Sydney. Sunt eu, Alex.
- O, Alex. - Mă bucur să te văd.
Sunt vara ta, Sarah.
Sarah? A trecut mult timp.
- Sunt așa fericită. - Îmi recunoști vocea?
- Bună Cynthia. - Ai știut că eu sunt?
Cum puteam să nu știu.
Ce mai faci, fato?
Richard! Bună.
Ce mai faci? Deci așa arată un chel.
Bună scumpo. Ce mai faci?
- Miguel? Ce mai faci? - Arăți bine.
E Amanda!
Ai nevoie de apă sau ceva?
Da, mă voi duce în bucătărie. Stai cu trupa.
1:06AM
- Bună. - Bună.
Scuze pentru întârziere. Acela este Henry.
- Eu sunt Paul. - Sydney.
Ia un loc.
Ai afecțiunea corneeană de la 5 ani.
Da, eu și sora mea ne jucam cu artificii.
Am încercat un transplant la 12 ani dar l-am respins.
Știința a evoluat. Au mai încercat?
Nu. Sora mea a fost cea care s-a ocupat de toate lucrurile.
Acestea sunt rezultatele dr. Haskins. Din punct de vedere fizic nu ai nimic.
Operația a mers șnur, dar probabil ai un șoc.
De ce?
Deja filtrezi informațiile din sunete, miros și pipăit,
dar acum vei fi asaltată cu milioane de lucruri care nici nu știai că există.
Este un nou nivel al confuziei.
Mă uit aici, aici. Chestia aia luminoasă este importantă
sau chestia aia întunecată care se mișcă departe de mine.
Atât timp cât ai ochii deschiși, sunt prea multe lucruri să te distragă.
Adică, cum te concentrezi? Eu vorbesc cu tine,
iar tu te uiți la acea femeie și te gândești: va mânca asta?
Apropo, acela este un ananas. Îl tai.
Îmi place ananasul.
În regulă. Pentru că poți vedea,
oamenii se așteaptă să faci lucruri pe care nu poți să le faci.
Să citești semne, să recunoști limbajul corpului
gesturi, expresii faciale. Dă-te din calea lor.
Ochii tăi vor domina cum să abordezi lumea,
dar nu poți avea încredere pe deplin în ei. Nu încă.
În următoarele săptămâni te voi ajuta să vezi lumea cum este.
Unii vom fi minunați, mulți vom fi dificili, dar ceea ce este important este să fii pregătită.
Și aici intervin eu.
Suntem împreună în asta.
M-ai speriat.
Hei...
Mi-ai văzut carnetul de note?
Carnetul de note?
Locuiești în clădire?
Tata va fi supărat pe mine. Mi-ai văzut carnetul de note?
Îmi pare rău.
Să luăm o pauză.
Îmi pare rău. Nu știu ce am.
Relaxează-te. Te forțezi prea mult.
Când am fost în Londra să cânt la armonică,
eram așa de emoționat. Acasă eram un erou, în Londra,
...doar un mediocru.
Te-ai descurcat destul de bine.
Niciodată nu m-am gândit că voi fi gata,
dar când a sosit vremea să merg mai departe, totul a dispărut.
Eram doar eu.
Ți-am spus că o voi face dacă nu te-ai fi întors.
Am pierdut mult timp fiind îngrijorat, când nu mai aveam niciun motiv.
- Cine sunt eu... - Urmează concertele de primăvară...
O voi face.
Sydney? Vei fi gata? Ne bazăm pe tine.
Voi fi gata.
Sunt sigur de asta.
Nr. 42.
Nr. 42? Noi suntem. Mersi.
- 42? - Da.
Am comandat o salată. Pot să o schimb?
Da.
Crezi că te voi lăsa pur și simplu?
Crezi că nu voi face ceva în privința asta?
Asta ar fi ceva.
O voi face.
- Pardon? - Ți-am spus că o voi face.
Nu pleca!
A fost o femeie. A venit spre mine.
Care femeie? Care femeie?
Adună-te, te rog.
Îmi cer scuze.
Scuze.
- Îmi cer scuze. - E în regulă.
Conform ultimelor rezultate, nu e nimic în neregulă cu ochii tăi.
Atunci poate e ceva în neregulă cu testele.
Testele ne pot spune doar că reacțiile tale sunt normale.
Creative, de genul pe care le au artiștii
și din câte știu, ești muzician.
Sunt sigură că alți muzicieni nu văd ceea ce văd eu.
Vino cu mine.
Nu sunt idioată. Înțeleg ceea ce îmi spui.
Creierul trebuie să învețe să decodeze lumea înconjurătoare.
Dar nu e același lucru cu a vedea lucruri care nu par să fie reale.
- Cum adică? - Tu ești real.
Da? Ești aici.
Perspectiva și focusul nu funcționează
...dar ești real. Te văd.
Vedem ceea ce privim. Dar modul în care vedem este afectat de ceea ce cunoaștem,
iar multe din cele ce te înconjoară... abia acum prind sens pentru tine.
Ce încerci să-mi spui? Crezi că eu le inventez?
Crezi că eu vreau ca asta să mi se întâmple?
Crezi că nu vei fi în stare să treci prin asta. Că ți-era mai bine înainte.
Când erai specială. Ei bine, tocmai ai descoperit că ești asemenea tuturor.
Încetează.
Știi, când ne-am cunoscut prima dată,
nu credeam că ești așa un dobitoc.
Pentru că nu știai cum să descoperi unul.
Vezi? Progresul.
Să aveți o seară plăcută, dră Cheung.
A, dră Wells. V-a sosit noul televizor.
- Amicul meu de la firmă vă poate cabla. - Mulțumesc Miguel
Bun venit în universul celor 250 de canale.
- Mersi. - Noapte bună.
Deschide ușa !
Lasă-mă să ies ! Nu pleca !
Nu pleca !
Nu! Nu!
Rămâi acolo !
Bună, sunt Hellen și sunt plecată din oraș până sâmbătă,
așa că lasă-mi un mesaj după semnal.
Sunt Syd. Te rog să mă suni.
Ce dracu' faci?
Sună la 911. Sunați la Urgență!
Nu respiră.
Ați sunat pe celularul doctorului Paul Faulkner,
lăsați mesaj după semnal.
Bună, Paul. Sunt Sydney. Sunt la un restaurant chinezesc
colțul cu intersecția 4th.
Ceva se petrece cu mine.
Trebuie să vii. Te rog.
Scuză-mă.
Sydney! Sydney! Eu sunt. Eu sunt. Eu sunt.
Locul ăsta...
Era aici...
Era chiar aici.
- Despre ce vorbești? - Locul ăsta... eu...
A fost un incendiu aici acum câteva săptămâni, 5 oameni au murit,
a fost în ziare, la televizor.
Doar ce am fost aici. Hei...
Ce e în neregulă?
Totul e în neregulă. Totul e în neregulă.
Apartamentul meu se tot schimbă.
Era plin de fum și apoi am fost atacată...
Ai fost atacată?
...de un bărbat. Era în flăcări și apoi a dispărut. Totul a dispărut,
așa că a trebuit să plec de acolo. Și mergeam pe stradă ...
și... o femeie a trecut prin mine. A trecut chiar prin mine.
Și am văzut o umbră. Am mai văzut-o înainte...
... la spital. E un fel de escortă care,
care ia oamenii când mor.
Par atât de nervoși. Ei nu vor să fie văzuți.
Și asta...
Văd oameni...
...ca și cum nimic nu s-ar fi întâmplat,
...doar că ei... nu par să mă vadă pe mine.
- Sydney, ascultă-mă. - Văd lucruri care nu sunt reale.
Văd lucruri pe care nu ar trebui să le văd.
Visez lucruri pe care nu le-am văzut niciodată.
Operația asta trebuia să mă facă normală.
Sydney... Nu ochii tăi sunt problema.
- Ochii ăștia nu sunt ai mei. - Ba sunt.
- Ba nu. - Ba da.
Ascultă-mă!
Ai o problemă, bine?
Trebuie să-ți învățăm creierul... să separe imaginile reale de fantome.
Nu mă asculți. Nu văd fantome.
- Văd... - Oameni morți?
Camere care se schimbă, escorte ale fantomelor,
Orice ai crede că vezi, nu e real.
Nu e.
Nu e real.
Nu mă crezi.
- Vreau să te ajut. - Cum ai putea?
Cum ai putea să mă ajuți dacă nu mă crezi?
Ce? Nu urci?
Nu e real... Nu e real...
Mi-ai văzut carnetul de note?
- Mi-ai văzut carnetul de note? - Nu! Ți-am mai spus.
- Mi-ai văzut carnetul de note? - Nu mă mai întreba.
Nu.
Nu!
Mi-ai văzut carnetul de note?
Tata va fi supărat pe mine.
1:06am.
Sunt Helen. Sunt în drum spre aeroport. Ești bine?
Sună-mă pe mobil, bine? Te rog.
Mă sperii, drăguțo. Răspunde.
Bine, o să sun pe cineva. O să sun pe cineva dacă nu răspunzi.
Sydney.
Domnișoară Wells!
Sydney? Sunt Paul. Ești acolo?
O să intru, bine?
Dră Wells?
- Ne lași o secundă? - Sigur.
Sora ta m-a sunat. A spus că nu răspunzi la telefon.
Ce e asta? Vrei să fii iar oarbă? Măcar fă-o ca lumea.
Când erai oarbă aveai o viață, erai preocupată de lume, aveai o slujbă.
Ce e asta? Te sperii, renunți, fugi în camera ta și stingi luminile?
- Și acum? - Te duc la spital să coasem asta.
Chiar e nevoie?
Da.
O să ne dăm seama de asta.
Dr Miner la Urgență. Dr Miner la Urgență.
Dr Harvey...
Poate e mai bine să stea aici peste noapte. Ai aici numărul meu de telefon.
Te-ai întors.
Alicia.
- Ce faci aici? - Am cancer, Sydney Wells.
- Ce? - Trebuie să plec acum.
Stai, așteaptă.
Alicia?
Știu că ți-e teamă. Să nu-ți fie.
Pentru că lumea chiar e frumoasă.
Nu!
Alicia!
Nu te duce cu ea!
Alicia!
Cum te simți?
Orice ți se întâmplă, nu e nimic care să nu se poată rezolva.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Ce-ți face mâna? - E bine.
Mama Aliciei a vrut să ai asta.
Vorbea despre perioada când tu zâmbeai.
Cine e ea?
- Tu ești, Sydney. - Nu sunt eu.
Desigur că da. Cine altcineva ar putea fi?
Sydney...
Ce faci?
Sydney... Mă sperii...
Ce vezi?
Memoria celulară se bazează pe teoria că toate țesuturile
au capacitatea de a-și aminti.
Memoria celulară explică cum energia și informațiile
de la un țesut donor, poate fi transferată,
conștient sau nu, către primitor.
Recent, primitorii de transplanturi de organe
au început să raporteze episoade de memorii,
gânduri, emoții și trăsături
asociate donatorului inițial.
- Paul! - Sydney, trebuie să vorbim...
Ascultă, în familia mea n-a fost niciun caz de schizofrenie.
N-am suferit de nicio boală mentală: depresii, migrene, nimic.
Deci, cel puțin până acum, recunoaște că nu sunt nebună.
Bine... Bine ai venit aici.
Aceste transplanturi transmit...
... și trăsăturile donatorului.
Bine. "Memoria celulară"?
Da. A avut loc anul trecut un transplant de ficat în Kentucky,
și primitorul a simțit nevoia urgentă să se apuce de fumat,
deși n-a făcut-o toată viața.
- Donatorul era fumător? - Exact.
Și în urmă cu câțiva ani, această fetiță a ajutat poliția să rezolve
crima persoanei de la care a primit inima.
A început să aibă viziuni asupra crimei. E un fel de reacție chimică... E...
Epifiți. Atunci când mintea și corpul comunică.
Atunci nu e prea greșit să spunem că memoria poate fi accesată și din aceste organe.
Nu, întrucât corneea este unul din organismele principale,
care se schimbă.
Dar există o șansă, nu-i așa?
Am... am nevoie de șansa aceasta.
Trebuie să aflu cine a fost donatorul.
O văd zilnic în oglindă.
Trebuie să aflu cine era ea!
Aceasta e o informație confidențială.
Nu-mi poți cere să fac asta. Aș putea să-mi pierd licența.
Licența ta?
Asta înseamnă că-ți pasă mult de licența aia.
Sydney...
Sydney, haide.
Mulțumesc.
- La ce etaj? - La 14.
Scuză-mă.
Îmi pare rău.
Mulțumesc.
El e bine?
Tomi al meu...
Despre ce e vorba?
Cine e Tomi?
E fiul ei.
Ce e cu el?
E mort.
Cine ești tu?
Ce vrei?
Vreau să te ajut.
Dar cum aș putea să te ajut, dacă nici nu-mi spui?
Sydney! Ești bine?
Sydney, deschide!
Deschide!
Sydney, deschide!
- Ce naiba se întâmplă? - Am aflat cine e.
- Cine? - Donatoarea mea. Ochii ei sunt în mine.
Am văzut ceea ce ea a văzut. Am văzut ce-a ucis-o.
- Sydney, te rog! - Helen, nu!
Te iubesc. Dar tu nu mă poți ajuta deloc.
Totul n-are niciun sens.
Totul mi se întâmplă. Tot ceea ce i se întâmplă ei, mi se întâmplă mie.
Ea vrea să aflu cine e...
... și ce dorește. Și chestia asta o să mi se întâmple în continuare.
În centru, vă rog !
Hei, hei!
Știu...
de unde a provenit corneea ta care ți-a fost transplantată.
"Clinica de Santa Javier", Los Llanos.
Donatoarea ta e din Mexic.
- Ai rău de mașină? - De ce?
Sunt 15 ore de mers.
Mulțumesc.
Donatoarea ta este Ana Christina Martínez.
Mama ei lucrează la o fabrică din apropiere.
Cred că o putem găsi.
- Ce te-a făcut să te răzgândești? - În legătură cu ce?
Pentru faptul că ai venit aici cu mine.
Am făcut-o ca să-mi sabotez singur cariera mea profesională.
Mă întrebam ce te-a făcut să te răzgândești... atât.
Deoarece mă crezi.
Oprește mașina!
- Ce ai văzut? - E un foc aici. Tot văd flăcări.
Doar niște copii.
- Bună, băiețelule. - Bună.
Știi ce se întâmplă aici?
Las puertas estaban cerradas. Y solo algunos...
Spune că toate ușile sunt închise și nimeni nu poate ieși.
Mi hermano se murió.
Și-a pierdut fratele.
Cum s-a întâmplat?
Cómo empezó el fuego?
Todo fue culpa de la bruja.
A spus ceva legat de o vrăjitoare.
Vámonos.
- La bruja de Abasolo. - Abasolo?
Qué es Abasolo?
Dígame.
Ce-i asta, "bruja"?
Am mai văzut-o înainte. Ce semnifică?
Înseamnă "vrăjitoare".
Nu cred să fie cineva aici.
E cineva acasă?
Alo?
- Bună. - Ce dorești?
Dl Martínez?
Nu. Eu am grijă aici.
Se află cineva aici din familia Martínez?
Dna Martínez este aici, se odihnește.
Ei bine, vom aștepta. E ceva important.
Emilio.
Intrați...
- Intrați. - Mulțumesc.
Vă rog, nu stați mult. Nu se simte bine.
Dnă Martínez..
Numele meu este Sydney Wells. El e prietenul meu, dr. Paul Faulkner.
Ce vreți?
Vrem să vorbim cu tine despre fiica ta.
Vroiam să știu.. cum a murit.
- Și ce te privește pe tine asta? - E greu de explicat.
Am o legătură... cu fiica ta.
Dumnezeule!
Ai ochii ei.
Îmi pare rău cum arăt... Datorită fabricii unde am lucrat.
- Fiica ta a murit acolo? - Nu. Dar așa s-a întâmplat cu mulți.
S-au comportat cum trebuie cu Ana. A fost în siguranță.
Ce vrei să spui cu asta?
Nu contează.
A văzut vreodată Ana lucruri pe care să nu le poată explica?
Tu ai vedenii?
- Lucruri care nu sunt reale. - Da...
E un lucru groaznic... să poți vedea lumea spiritelor.
Să vezi imagini ale morții,
care se repetă zilnic. Și să te rogi să-ți găsești liniștea.
Da...
Ana era întotdeauna o ființă singuratică.
Oamenii din jurul ei sufereau. Așa că dădeau vina pe ea.
Cum să dea vina pe ea?
Uneori, atunci când era mică...
se așeza în fața caselor oamenilor.
Și pur și simplu plângea. Și apoi,
...cineva din casa aceea se întâmpla să moară.
Știu că ea nu aducea moartea nimănui,
dar ea pur și simplu.. putea vedea moartea.
Acesta e un orășel plin de superstiții.
"Bruja"...
e scris afară.
Nimeni nu putea să facă asta, să-ți acopere casa...
- Sfinte Sisoe! - Ce?
Cheamă o ambulanță!
În fiecare noapte... în fiecare zi...
și iar, și iar...
Te rog... Salveaz-o.
Salveaz-o... Salveaz-o...
Ce s-a întâmplat?
Are un atac de cord. Trebuie s-o ducem la spital.
- Ajută-mă s-o punem în mașină. - Gata? Da.
- Unde sunt cheile? - În buzunar.
Deschide! Repede! Întoarce-o!
Așeaz-o să fie mai întâi cu capul. Pune-o lateral. Mai întâi cu capul.
Vrei să stai în locul meu?
Haideți.
Te rog... Bine, bine. Închide ușa. Închide ușa!
Ia cheile. Grăbiți-vă!
Urcă. Urcă!
- Trebuie să stau aici. - Ce?
Trebuie să cercetez.
Te rog, nu te duce nicăieri!
Bine, Ana... Mă aflu aici.
Ce vrei să văd?
- Unde e mama? - Taci, vrăjitoareo.
- Ascultă, ai ceva... - Ieși afară!
- Te rog, unde e mama? - Afară!
Mamă! Nu te părăsesc!
Mamă!
Mamă! Trebuie scoasă afară.
- Ce se întâmplă? - Nimic. Treci înapoi la treabă.
- Cine a fost aici? - Nimeni. Înapoi la muncă!
Voi toți! Ce faceți? Înapoi la lucru!
Dumnezeule!
Mamă! Mamă!
Mamă!
Deschideți ușa!
Vrăjitoareo! Vrăjitoareo!
- Vrăjitoarea! - E vrăjitoarea!
Paul?
Paul, tu ești?
Trebuie să fiu acolo cu tine.
Ana?
Vreau să fii aici.
Ana?
Vreau să fii aici.
Ana.
Iartă-mă.
Nu! Nu! Încetează! Vrei te rog să termini?
Nu!
Nu, nu!
Nu! Te pot ajuta! Ana!
Haide. Haide!
Haide. Haide.
Ce-ar trebui să fac? Te rog, spune-mi!
Mama ta m-a rugat să te salvez.
Ce-ar trebui să fac? Nu știu ce să-ți fac.
Ia stai așa...
Ce vrei de la mine?
Spune-mi...
Te cred. Am văzut ceea ce ai văzut și tu.
Știu prin ce-ai trecut.
Am încercat să-i avertizez.
N-a fost vina ta.
Cum e doamna Martínez?
Nu a scăpat.
Mulțumesc.
Hei, amice, ce se întâmplă?
O urmărire cu viteză, care a ajuns la granița americană...
...S-a blocat în urmă cu vreo oră.
Nu cred că e atât de confortabil.
Iisuse... Mulțumesc.
- De cât timp am ațipit? - Nu demult.
Este frig.
Ce s-a întâmplat?
E un fel de..
urmărire care are loc pe-aici la graniță, ne-ar putea reține aici peste noapte...
Da?
Vrei să ne jucăm?
Mami?
Să ne întoarcem în mașină.
- O sperii pe fetiță, să mergem. - Stai.
Ai speriat-o al naibii de tare. Hai înapoi în mașină.
Ce?
Iisuse!
Sydney!
Scuze. Scuze.
Am văzut umbrele! La toți!
Scuzați-mă! Scuzați-mă!
- Vă rog! Deschideți! - Ce se petrece?
O să aibă loc un accident. N-avem mult timp la dispoziție.
Te rog, stai de vorbă cu șoferul, bine? Te rog!
O, Dumnezeule.
Doctore... asta ai vrut să văd.
Tot ce-am visat se întâmplă în realitate, acum!
Ea m-a lăsat să văd că asta se va întâmpla.
Ea vrea să-i salvez pe acești oameni.
Asta vrea ea să fac.
Trebuie să mă crezi. Trebuie să mă crezi.
Toți trebuie să coborâți din autobuz.
Toți. Nu puteți sta aici.
Toți, ascultați-mă!
Trebuie să coborâți din autobuzul acesta!
- Trebuie să coborâți chiar acum! - O problemă teroristă?
Da! Bine, coborâți. Exact... Asta este ! În autobuz se află o bombă!
O bombă! O bombă!
Haide, coboară din mașină!
- Haideți, haideți! - Coborâți din mașină!
E o bombă în autobuz!
Haideți! Ieșiți acum!
Stai aici, scumpo.
Mamă!
Duceți-vă! Acolo este o bombă! Fugiți, afară din mașină!
Haideți!
Afară din mașină! Haide. Afară din mașină!
Haide!
Duceți-vă!
Ajută-mă! Mama!
- Doamnă, sunteți bine? - O, Dumnezeule, se află înăuntru.
- Deschide ușa! - Nu! Vă rog!
Vă rog, ajutați-mă!
Ajutor!
- Paul! - Ajutor!
Îndepărtează-te! Am să sparg geamul! Închide ochii!
Îndepărtează-te!
Grăbește-te! Îndepărtează-te!
Vino aici, scumpo!
Paul, să mergem.
Grăbește-te! Fugi!
Haide. Fugi! Fugi. Du-te!
I-ai salvat, Sydney.
I-ai salvat, Sydney!
I-ai salvat!
Unii spun că trebuie să crezi în ceea ce vezi. Acum știu și eu.
Ana Christina a încercat să prevină moartea. Dar nu mai era în stare să o oprească.
Ana și cu mine împărtășim atât binecuvântarea cât și blestemul.
Acum știu că nu am nevoie de ochi pentru a vedea ceea ce contează cu adevărat.
Darul Anei m-a făcut să văd ceea ce mi-era frică.
Să folosesc...
Viziunea aceea m-a salvat pe mine și a salvat viețile altora.
Și a oferit Anei pacea pe care n-a găsit-o niciodată în viață.
Traducerea și adaptarea: BRiLi @ www.Titrari.ro