Varför blåser vinden?
Den sopar undan våra spår-
- så att ingen säkert ska veta ifall vi fortfarande existerar
För länge sedan, när Ljusets och Mörkrets soldater-
-drabbade samman på rättvisans bro...
...och blod spilldes-
...då orkade inte den store Gesers hjärta med det-
-så han stoppade striden.
Men i sinom tid, när natten är längre än dagen-
-kommer en ny Stor.
Världen kommer att kastas in i mörker och inget kan rädda den-
-förutom Ödets Krita.
Den förvaras i en ogenomtränglig fästning.
Alla som kommer genom dess portar för att söka den-
-förgås i dess oändliga labyrint.
Så hade det alltid varit tills Tamerlane kom.
NORRA IRAN TAMERLANES ARMÉ
Nåd!
Nåd! Ha förbarmande!
Snälla! Jag har inte gjort dig något.
Döda mig inte!
Kritan finns i templet. Därinne.
Du har kämpat hårt och länge för att komma hit, Tamerlane.
Jag ska styra världens öde.
Du kan inte ens styra ditt eget öde.
- Vad ska jag skriva? - Vad är det du vill?
- Jag vill leva! - Skriv det då.
Kritan finns i templet.
Det sa du förut.
Döda mig inte...
"I fortsättningen begick Tamerlane inga fler-
-ödesdigra misstag."
Visste du det?
Aspirant Nazarova, var snäll och lägg undan boken.
TAMERLANE
Kanske Kritan finns? Finns det något du vill ändra?
Flytta på knäet!
Varför tilltalar du mig jämt som om jag gjort något fel?
Det räcker. Ta bort ditt knä bara.
Jag är hungrig.
Jaha, då...
...då kanske jag får bjuda på middag?
Jaha? Var då?
- Här, kinesiskt. - Kinesiskt?
Låter bra. Imorgon klockan sex. Nej, sju.
- Jaha? - Ja.
Okej, då gör vi det.
- Om inget händer. - Självklart.
Finns det någon ute nära Expo Center?
Gorodetsky. Jag är på fem minuters avstånd.
En människa har attackerats.
En till gammal kvinna. Samma mönster som förut.
Huggen med en stor spruta. Anfallen bakifrån.
Nålen placerades så att den gick in under offrets skuldra.
Vad händer?
Gärningsmannen suger ut offrets energi.
Inget ID på den här. Var försiktig. Han är mycket farlig.
Tyvärr. Jag kan inte ta det, jag har en aspirant med mig.
1485, vi är på väg.
Tack, Anton. Jag kan alltid räkna med dig.
Någon borde verkligen ta itu med de där Mörka.
Gå inte in i Dysterheten utan mig.
Rör dig långsamt och andas djupt.
Inget tillträde till andra våningen.
- Vad finns där? - Vet inte. Har aldrig varit där.
Myggor, sägs det.
- Inte ens myggor bor där. - Boris Ivanovich sa att de gjorde det.
Jaha, har han sagt det så.
Använd bara ficklampan för belysning.
- Varför det? - Rör inte det här.
Där!
Sveta.
Sveta!
Vad i helvete gör du?
Sveta!
- Vem sa att du fick gå ur bilen? - Sluta skrik åt mig.
Han gjorde mig illa.
Det gör ont i axeln.
Han stack mig under skuldran och sedan...
Sedan föll jag och...
Stanna, din jäkel!
- Stopp! Stanna! - Sveta!
- Stopp!
Lugn nu farmor. Vänta lite. Okej? Vänta.
- De kom undan, allihop. - Ur vägen!
Kom tillbaka!
Skynda, ur vägen!
Sveta!
Stopp!
Stanna! Rör dig inte!
Hallå!
Sluta!
Stopp!
Nej!
Kom tillbaka!
Bakom dig!
Skynda nu!
Bakom dig!
Bakom...
Stanna!
Hallå!
Stopp!
Skjut inte!
Herregud.
- Varför lyder du inte, va? - Varför stoppade du mig?
Jag hade honom nästan.
Jag tar itu med honom, okej?
Hur känner du den där?
- Jag gör det bara. - Men han är en Mörk.
Mörker, Ljus, vem bryr sig?
Hur hände det här dig?
Många goda människor i världen.
Så länge du bär denna ring, gör du som jag säger.
- Den gör ont. - Och det är inte bra?
Tills döden skiljer oss.
- Skriv på här, tack. - Vad är det här?
- Ett kontrakt. - Ett till?
Ja, naturligtvis har du inte kunnat skriva under ett, ännu.
- Har inte skrivit på något med dig. - Det är för hyran av salen.
- Vad kostar det? - Tusen i timmen.
För det här?
Fullkomligt skamlöst.
- Sånt är livet nuförtiden. - Inte länge till.
Zavulon.
Yegor?
Vad har hänt dig?
Du sa till mig att bara de Stora kunde nå Dysterhetens andra våning.
Ge mig ditt vapen! Ge mig det!
För några minuter sedan, nära Expo tunnelbana, förhindrades ett mord.
En Mörk anföll en människa inför allmänheten.
- Har ni anhållit någon? - Nej.
- Inget fall, ingen rättegång. - Vi har några bevis.
Vad för bevis?
Nu är det klippt.
- Vem fasiken var hon? - Rogova, lär du inte dina elever...
...att mord råkar vara brottsligt nuförtiden?
De kan inte bevisa det.
Var är din mössa?
- Är det allt? Det bästa beviset ni har? - Ja.
Hur såg han ut?
- Minns inte. Nej. - Du minns inte?
Okej, vi ger den till labbet Det blir deras sak.
Anton, får jag dina bilnycklar.
Det var fyrtionio år sedan jag åkte tunnelbana.
- Javisst ska du få dem. - Ingen brådska.
Här.
Hur är det med dig, Sveta? Mår du bra?
Du måste äta något. Vi går till en restaurang.
Varför sa du inte till Semyon att du kände grabben?
Vad gör vi nu?
Vart ska du?
Om den här jäkla mössan är ett problem, kan vi inte bara sno den?
Vad är det? Tiggarstek igen?
Självklart inte. Frivilliga offer.
Jag vill be dig om något.
Min son har just fått sitt första blodtillstånd.
- Grattis. - Han dricker inte.
Vid det här laget är Night Watch-labbet stängt.
- Var förvaras bevisen? - I arkivet.
Du har tills imorgon bitti på dig.
- Hur ska jag ta mig dit? - Snabbt.
Kostya var borta, så jag skrev på.
Men jag visste inte. Kan vi ta hand om det här problemet?
- Din son är inte en naturlig Annan? - Men...
Nej, han bet grabben själv.
För att han hade lunginflammation! I båda lungorna!
Och mamma hade också lunginflammation?
Din häxa!
Förlåt.
Sånt händer.
Han måste vänta lite. Du kan fixa det.
Jag gör vad som helst.
Vad du vill.
Vad som helst?
Det skulle vara olagligt.
Hörde du?
Vad då? Night Watch-arkivet. Hur ska jag få mössan?
Hur? Hur?
Vi frågar pappan.
Mat gott folk! Vi behöver något för en växande pojke.
Okej. Snabbt! Sätt fart nu!
Här. Drick upp.
Drick.
- Ja? - Mr Gorodetsky.
Jag är Yegors lärare, Galina Rogova. Din son förlorade sin mössa...
Tyvärr, fel nummer.
Sådana där mössor finns överallt i Moskva.
Bra gjort. Du kommer att gå långt.
- Att dyka in i Dysterhetens andra våning. - Äsch.
Jag kunde inte komma in. Fick knappt in handen.
Kan vi få en meny så vi kan få mat?
Ni har redan beställt.
Kommer inte ihåg.
Bra.
Varför är du så smutsig?
Du är ännu värre.
Det är Boris Ivanovich.
Nämen, Boris Ivanovich!
Vad gör du?
Vi sitter bara här och väntar på vår mat.
- Har inte du en föreläsning? - Har jag? Jag glömde.
Inte ikväll, då.
Imorgon. Klockan sju.
Du vet att personliga förhållanden med aspiranter är förbjudna.
- Det är lite för sent nu, eller hur? - Här har vi.
Tack.
Det var länge sedan jag såg dig. Allt väl?
- Allt är som det ska. - Vi ses, Zoar.
Anton.
Hon är snart en Stor.
Det finns inte plats för två Stora i den här stan.
Menar du mig?
Nej, Anton. Jag menar din son.
Om Yegor och Sveta möts kommer världen att förloras i mörker.
Se på dig. Du är en Ljus som dricker mörk öl.
Bussigt sagt, eller hur?
Se så, ät, Yegor, ät. Imorgon blir en stor dag.
Du behöver styrka.
Vad händer imorgon?
Vi kommer att få många gäster.
Granny Darya släpps fri, hon kommer att vara där med Mashenka.
Det blir presenter.
Något du vill ha?
- Det är tidigt för det här. - Jag går inte.
Vi lär dig allt. Och vi får tvinga dig.
"På sin dödsbädd, bad Tamerlane sina tjänare-
-att begrava honom med knuten näve.
Hans order verkställdes."
Jag tar med mig de här, Zoar.
Jag ska hem.
- De här är manti. - Javisst.
Beaktansvärda människors liv.
Ett verkligt beaktansvärt liv jag har.
En son som är Mörk och olycklig och en tjej med mer talang än jag.
Tamerlane hade problem med sin son.
Hur svåra problem kunde han ha haft på den tiden?
Han dödades.
Drick inte mer Anton, då blir det riktiga problem.
Du har ett hjärta av guld, Zoar.
- Vad är notan? - Hundra.
Här.
Jag varnar dig.
"Var Tamerlanes begravningsplats låg förblev länge ett mysterium.
1941, under professor Gerasimov-
- ordnades en expedition till Samarkand.
Men kriget kom emellan-
- och alla anteckningar från resan skingrades-
- i olika arkiv och forskings- centra tillhörande Centralasien."
"Ditt hus är anknutet." Vad är det här för nonsens?
Hör på, Gorodetsky. Din pojke har problem.
- De kommer att desintegrera honom. - Fel nummer sa jag.
Du är inte mycket till pappa.
Det är Yegors födelsedag imorgon. Har du glömt det?
- Köp en present. - En present?
- En hatt. - Vad för hatt?
Som den här.
Vet du hur många sådana där det finns i Moskva?
Jag kan absolut inte hjälpa dig.
- Kan inte eller vill inte? - Ja.
- Jag skriver till Inkvisitionen. - Snälla. Skriv till vem du vill.
Dra åt helvete!
Idag möter vi en väldigt stark rival. Hela landet-
-ser den här matchen.
Farligt. Han skjuter!
Ovchinnikov gör en otrolig räddning!
Vårt lag kontrar omedelbart. Lång passning.
Och...
Hallå! Kom igen! Hallå!
Bra skott. Mål!
Två timeouts.
Det är femton minuter. Sedan blir det...
ARKIV
...straffsparkar.
Så ställningen är förändrad.
Ett balansskifte och skillnaden är dramatisk.
- Ja! Skott! - Mål! Ja!
Det här är vändpunkten.
Det viktiga nu är att inte gå på defensiven, utan att anfalla-
-och anfalla noggrant.
Mål!
Centralasien specialvalv.
Ödets Krita
"Ansöker om tillstånd om en resa till Samarkand för att öppna graven i-
- Gur-Emir Mausoleet, där enligt vår forskning Tamerlane är begravd-
- med Ödets Krita i sin högra hand.
Geser. 19 juni, 1941. Nekat."
Än en gång anfaller vårt lag. Skott!
Mål! I mål! Seger med 4-2, men det kostade-
- inte bara spelarnas nerver men våra också.
Vi ses senare. Sköt om dig.
Åh, du är bra.
Han gav mig en sådan blick. Det skrämde livet ur mig.
- Menar du att ingen kollar dig? - Jag är ensam.
- Ska jag komma över? - Jag klarar mig.
Var försiktig, okej?
Hallå? Galya? Vad är det?
Förlåt. Jag är helt utmattad.
- Ringer du senare? - Ring mig.
Ja. Jag måste hem.
Galina!
Vem är det?
Nog skojat. Vem är det?
- En domare. - Jaha?
- Och vem är åtalad? - Du.
Det här är 741. Rättsmedicinska teamet är på plats.
Ambulanspersonalen har åkt. De lämnade en rapport.
Galya! Galya! Galya! Släpp in mig! Hon är min dotter!
Ledsen, men området är avstängt. Teamet jobbar.
Inga skador syns. Varför tror du att det är mord?
Vi vet vem som mördade kvinnan.
Våga inte lägga på! Förstår du?
- Sluta tjafsa. Hämta Zavulon! - Han är oanträffbar
- Sa du att det var jag? - Ja.
- Vem är med honom? - Han får inte störas.
Du får inte åka in dit! Nej!
Jag gjorde som du bad. Du sa att du skulle hjälpa.
Gå och jobba. Jag säger vad du ska göra senare ikväll.
- Hej. - Oroa dig inte för något.
Hört talas om att knacka? Du borde prova det.
Nämen se vem det är.
Av något skäl, får jag inte tag på din vän, vad heter hon...
Rogova är död.
Svin!
Vet du vem som gjorde det?
Karln är fullkomligt galen.
- Galina träffade Gorodetsky. - Vi måste kunna bevisa det.
- Tror du...? - Fixa det!
- Okej, jag... - Gå nu!
Får jag ta bilen?
GORSVET - ELBOLAG
Ödets Krita
Samarkand Tamerlanes grav
Samarkand Välj
Användarnamn: Anton
Enter
ORDER VERKSTÄLLD
NY POST FRÅN ZAVULON
"Tack. Du har hjälpt din son och resten av oss.
Förstör bevisen genast. Glöm inte att det är Yegors födelsedag."
SYSTEMFEL
Är du med?
Det räcker. Vad är det, haft en dålig kväll?
Är mina ögon röda?
- Kom, vi ska träffa Geser. - Varför?
Kom, kom.
Det strömmar in Mörka i staden.
Vi är klara med distrikten Dimitrovka, Yaroslavka och Fili.
Men, Bibirevo, vi har inte... Vi har inte...
- Börjat. -...börjat ännu. Inte börjat ännu.
Vi har för litet manskap för att täcka det.
Hur går det?
Det samlas helt enkelt för många av dessa Mörka.
De gör sig redo för något stort.
Ilya, minns du Galina Rogova?
- Rogova? - Ja, Rogova.
Min åsikt är att hon är farlig.
- Hon kan förstöra vapenvilan. - Nej, inte längre.
I morse hittades Galina Rogova död.
I hallen i hennes lägenhet.
Inga skador syntes.
Uppenbar dödsorsak: Totalt avlägsnande av livskraft.
Min unga dam, var försiktig nu.
Vad heter hon?
Mashenka.
Masha Rogova.
Känner du igen honom?
Nej.
Om du tillåter, vill jag tala med Masha.
- Hej Mashenka. - Hej.
Åh, vilken fin sköldpadda.
Han är nästan som en riktig.
- Vet du vem det här är? - Nej.
- Var är din mamma? - Min mamma är borta.
Hon har åkt på en lång resa.
Din mamma har inte åkt någonstans, raring.
Din mamma är död.
Vad menar du med död?
Hon är död och försvunnen.
Mormor! Mormor!
Vad är det, älskling?
Mormor, mamma är död. Mamma är död borta för alltid.
Min stackars älskling, min ängel. Var har du hört det?
En tant sa att det var sant.
Vilken tant? Det finns ingen här.
Min älskling, det var din mamma, var det inte?
Hon kom för att säga adjö.
Summan är att vi anklagas-
- för att en Ljus Annan visar attityd i Moskva.
En Ljus Annan som antingen inte känner till vapenvilan...
...eller ännu värre, struntar i den.
Så ligger det till.
- Har du en fråga? - Nej.
Tack då. Alla kan gå utom Semyon, Olga...
...Ilya... och Anton.
Tack för komplimangen, Boris Ivanovich.
Jag måste göra en inre undersökning.
Skriv era rapporter.
Om var ni var den kvällen och...
...huruvida era alibin kan bestyrkas.
Kan jag få bollen?
Kom igen.
- Vad läser du? - Biologi.
Inte att dricka mänskligt blod, är det vad du studerar?
Du är faktiskt ganska söt.
Synd att du är vampyr. Vi kunde ha blivit vänner.
- Så vi blir inte det? - Okej, kanske.
Ta det lugnt. Säg mig något.
Din vän grannen, har du sett honom på sistone?
- Varför påstår du att han är min vän? - Alltså, jag kan inte döma dig.
Du kan göra som du vill. Du är en Mörk Annan.
Du kan till och med bli vän med Ljusa Andra.
Tack fröken. Din humor är intressant.
Igår kväll, mördades Galina Rogova i sitt hem.
- Vad har det med mig att göra? - Hennes dotter är fem år.
Jag såg henne igår kväll. Hon pratade med Gorodetsky.
Tack.
Boris Moiseev
- Vad har du? - Igår träffade hon Gorodetsky.
- Hur vet du det? - Ett vittne.
Lilla vampyren.
- Hur visste du det? - Kom över. Jag saknar dig.
Kalla på Gorodetsky.
När de mördade Rogova var Gorodetsky inne i arkivet.
Ja.
Så han har ett alibi.
Men han kommer inte att erkänna och med all rätt.
Så vi blir tvungna att lämna över honom till de Mörka.
Vad kommer de att göra med honom?
Jag vet inte, men de får honom inte levande.
Har du tänkt ut något?
Ja.
Olga, har du sett chefen?
Sätt dig.
Tyvärr, Olga, jag måste göra det här.
- Vad då? - Jag vet.
Jag vet inte. Men problemet...
Är du fullständigt galen?
Förlåt.
Anton, du skulle aldrig ha gått med på det.
Anton.
Det ordnar sig.
- Jag behöver Geser en stund. - Du och Geser kan dra.
Anton, du har inte tillstånd att gå.
- Vad gör vi åt rösten? - Inget problem.
- Försök. Ja? - Ja?
- Ja? Kanon. Nu är jag transa. - Gillar du inte det?
Hur går du?
Kom ihåg att jag inte röker. Ditt smink är redan utsmetat.
Jag klarar det.
Var uppmärksam. Inget i fickorna. Det är därför du bär handväska.
En till grej. Du är kvinna nu. Håll ryggen rak.
- Varför vickar min rumpa då? - Reflexer.
- Du! - Lugn, lungt, lungt.
- Boris Ivanovich. - Hallå. Hej
Jag tittar förbi senare.
- Hur länge? - Två eller tre dagar...
-...tills vi hittar mördaren. - Var ska jag bo?
Fixa något. Ring en av killarna.
Hör du, Semyon. Får jag bo hos dig?
- Okej. När kommer du? - Idag.
- Glöm det. - Boris.
- Förlåt. - Vi kan fråga Svetlana.
- Bra idé. - Vad ska jag säga?
Säg att Boris Ivanovich snarkar.
Vad då! Snarkar jag?
För att summera, nu har ni alla lärt er hur man-
- spårar saker som är gömda bakom en barriär.
Svetlana. Visa oss introskopins mirakel.
Säg vem som knackar på dörren.
Det är Anton Gorodetsky.
Hej.
Ursäkta mig.
Snälla, Olga, inte alls. Du är välkommen.
- Tack. - Vi studerar introskopins grunder.
Eftersom du är här, kanske du vill göra en demonstration?
- Något litet. - Det är dåligt läge just nu.
Något litet bara. Vad som helst. Vi skulle verkligen uppskatta det.
Jag är här för att träffa Svetlana.
Röker du nu?
Stackars Svetlana. Vad gör hon med honom nu?
Tack.
Kom.
- Snart kommer nog Anton. - Han kommer inte.
- Hur vet du det? - Han fastnade någonstans.
Vi skulle träffas och gå på restaurang.
Ingen tid för sånt nu. Jag förklarar senare.
Jag har en fråga.
Ja, vad är det?
Hur mycket tycker du om Anton?
Gillar du honom?
Han är lite konstig ibland.
Som om han är rädd för mig.
Inte som kvinna precis.
Och inte direkt rädd.
- Men han... - Håller sig på avstånd?
Ja. Något sånt.
Det är ingen överraskning. Du kommer att bli-
- en stor trollkvinna, han blir kategori tre, på sin höjd.
Jag bryr mig inte om hans kategori. Det gör det samma för mig, som kvinna.
Jag älskar honom.
- Ta det försiktigt. - Ska du säga. Du är tokig!
Lyssna, det är inte min sak-
- men när man ser på det, blir det solklart.
Jag tror han älskar dig väldigt mycket. Mycket! Han är bara rädd.
Rädd att det kommer en tid-
- när du är för långt borta för att det ska bli något!
Det är möjligt. Någon dag kanske något händer, men just nu är jag här!
Inser du inte att den tiden är nu?
Nu.
Är allt bra, damerna?
Stanna där ni är. Vi är på väg.
Sen på kvällen ringde jag honom. Kom in.
Han var inte hemma.
Jag ringde hans mobil, då la han på luren.
Inget viktigt.
Kanske han var upptagen.
Kanske har han någon.
Han har inte varit ihop med någon på 12 år.
Verkligen? Då har han något sorts komplex.
Biokomplex.
"Fantastiskt naturligt sätt att förhöja alla dina hälsoegenskaper...
-...och din sexlust." - Här.
Tack.
Varför tittar du på mig så där?
Jag ska duscha. Sätter du på en kanna?
Varför har han inte haft en tjej på 12 år?
Konstigt.
Jaså, varför det?
Hör på, Sveta.
- Herregud, hur ska jag kunna förklara? - Olga.
- Ibland tar livet svängar... - Olga.
-...och sen förändras allt för alltid. - Olga!
- Varför för alltid? - Olga!
Ge mig en handduk är du snäll. De finns i skåpet.
- Inte Olga. - Va?
Vad sa du? Jag hör inte.
- Vad gör du? - Inte Olga. Anton. Jag älskar dig.
Var är det?
Vad gör du?
Inte Olga. Anton.
De bytte våra kroppar.
Hur kunde du, ditt svin?
Vad får dig att tro att du kan göra så här?
Gå härifrån, hör du mig? Ut ur mitt hus!
Försvinn! Hur kunde du utnyttja mig så här?
Hur vågar du!
Är du galen? Stick!
Stick härifrån nu!
Han klarade det inte, Sergei Federov.
Han har pucken, passar, men missar.
Nej, nej, nej! Kom igen, kom igen!
Vårt lag tar risker.
Kom igen, kom igen!
Kör, kör! Nej!
Klantskallar.
Vad gör de? De tänker inte.
Du borde ta hand om den här kroppen.
Vad gör jag för fel? Jag matar den.
Varje hekto extra vikt på henne, kostar dig ett helt kilo.
Låset fungerar inte.
Tänker du hälsa?
Hejsan, vampis.
Ja, ja, ja!
Det var en match!
Fascinerande att män gör vad som helst för att bryta ett löfte.
Vad menar du?
Vi hade allvarliga planer på att gå på restaurang.
Jag får inte.
Jag behöver din son.
Kostya!
Hejsan Kostya.
Ja, hej.
Kom.
Vem är det här?
Pappa.
Har du sett Gorodetsky? För vi hittar honom inte.
Vad synd.
Vi tror att han har bytt kropp med en ung dam.
Verkligen intressant vad folk tar sig till.
För dig. Må du komma ur den här röran så snart som möjligt.
Titta, en Mörk.
Vad för sorts Mörk är han?
Pojken vid Expo Center, Han är viktig för dig, eller hur?
Du hjälper honom så mycket.
Försöker du bryta ner mig?
Än en gång ser jag vad du är. En idiot.
Ut för att suga någons blod...
...och dra några besvärjelser.
Vad vill du?
Skulle du känna igen honom i en annan kropp?
Vet inte. Har aldrig försökt.
Min, till exempel.
Är du gift?
Ja. Och den här bilen är otrolig.
Jag ska gå.
- Ursäkta mig en minut. - Blanda inte ihop dörrarna.
Den med en bild på en pojke? Inte din.
Ja, ja, ja.
Fan.
De har satt dit mig.
Bravo, Anton. Nu har de sina bevis.
- Jag är oskyldig. Det är en slump. - Ingen slump. Det är en komplott.
Men Anton var inte där.
Du skulle inte ha gått ut. Du skulle inte ha varit där.
Nu har de chansen att göra vad de vill med dig.
Varför rör vi oss inte?
- Leker du krig nu? - Zavulon!
Jag lyssnar, Zavulon.
Jag väcker åtal för mord-
-mot Night Watch-agenten...
...Anton Gorodetsky.
Gör du?
- Jaha, vi kanske kan hitta honom. - Vi tar honom nu.
Han är inte här.
Den vi anklagar för mord är i den unga kvinnans kropp.
Vad gör ni? Vad gör ni?
Du har inte rätt att ingripa.
Stoppa det här! Varför gör du ingenting?
Varför? Varför gör du ingenting?
Nej!
- Nej! - Nu räcker det!
Hör på mig, vi får inte ingripa.
Om du bryter vapenvilan, dödar de dig! Det uträttar ingenting.
- Linje 22. - Vad gör spårvagnen här?
Du måste stoppa det här!
Gasen i botten. Ge järnet! Kom igen!
Vi kör!
Du är skådis, eller hur?
Boris Ivanovich Geser
Om du inte kan bevisa innan gryningen-
- att Gorodetsky är oskyldig till mord på de Mörka-
-med lämpliga bevis...
...utfärdar vi tillstånd för hans likvidation.
Day Watch har redan ansökt om tillstånd.
Här har du en kopia.
Vi överlämnar honom inte.
Jag kommer att protestera skriftligen.
Om du vägrar lyda denna order resulterar det i krig.
- Detta är en provokation av Day Watch. - De Högsta Makterna...
...kommer inte att stå på din sida.
Anklagelserna från Day Watch är allvarliga.
Din protest kommer att avvisas.
GORSVET - SAMARKAND
- Hallå. - Alisher, det är Gorodetsky i Moskva.
- Anton, min vän! Hur är det? - Hej.
Okej. Jag kommer med flyg snart och jag måste komma till-
- Tamerlanes grav utan att någon vet.
Gör du det för mig?
- Va? - Jag pratade med någon annan.
- Kan du hjälpa mig? - Visst. Vad som helst för Gorodetsky.
Kom bara, vi fixar allt åt dig. Hälsa Semyon.
ZAVULON
Zavulon, en Gorodetsky är på väg hit.
Gorodetsky ska till Samarkand. Tack Makhmud.
Så jag ska flyga till Samarkand?
Vänta.
Tänk om hans plan skulle störta?
Vad menar du?
Vi borde låta papegojan flyga.
Okej.
- Här. - Och detta är?
Hans bil, förstås.
Till flygplatsen.
ANTON
- Ja? - Olga?
Hur är det?
Illa. Vi måste byta tillbaka.
Vi ses vid flygplatsen om en halvtimme.
- Vi går. - Vi tar hissen.
- Min kropp. - Är du på väg någonstans?
- Jag behöver den. - Är min kropp inte god nog åt dig?
Jag vill inte förstöra den.
På vilket sätt?
Ursäkta oss.
Det går bra att sluta glo nu.
Vi borde gå.
- Vad är det? - Ett bälte.
Nej, det är ett vapen.
Resans syfte?
Studera monument i den forna Uzbekistanska huvudstaden. Du...
-...jag är redan försenad. - Varför Samarkand?
- Återresa imorgon bitti. - Stämmer. Ja, ja.
Hur många monument hinner du se på bara en kväll?
Ett.
Vänta.
Inga dagdrömmar på jobbet!
- Till Samarkand? - Ja.
- Tack. - Anton, var ska du?
- Var god och sitt. Vi åker. - Visst, ett ögonblick.
- Var god och sätt er nu. - Okej, okej, jag sitter.
- Har du några sådana där karameller? - Ja. Sätt dig.
Bra. Tack så mycket.
- Jag kommer med dig. - Spänn fast bältet, okej?
Tornet, kom in. Det här är 593. Vi är klara för avgång.
593, klart. Ta startbana två. Bra förhållanden.
Avgång.
Om du öppnar graven, blir det krig. Och du kommer inte ut.
Då är jag väl försiktig, då. Sticker bara in lillfingret.
Nej, det går inte.
- Vad var det? - Under kontroll.
Åk, snälla, nu.
Fortsätter.
Nix. Det duger inte.
593! Vad är det?
Allt verkar normalt, men det går inte.
Lyssna nu!
Hör på, ni vill alla flyga till Samarkand, eller hur?
Ja! Ja!
Alla vill åka. Förstår du?
Nu åker vi.
- Banan tar slut. Ja eller nej? - Upp med hjulen.
Vi klarar det inte!
Vi behöver mer drag!
Upp med nosen! Lyft upp henne!
Upp med det jävla landningsdrevet!
Herregud.
593, vi behöver en uppdatering.
GORSVET - ELBOLAG
Jag har inte kallat på dig.
Varför gör vi ingenting?
Vill du ha?
Nej.
En gång var en av våra i stor fara.
Då bröt han vapenvilan.
När han stod öga mot öga med det oundvikliga straffet-
- försökte en flicka hjälpa honom så gott hon kunde.
Det var Olga.
Han frikändes senare och Inkvisitionen släppte honom.
- Men trollkvinnan... - Är oförändrad.
Den vi Ljusa Andra så väl behövde just då...
...hon blev dömd.
En sorglig historia, Boris Ivanovich.
Hon var det verkliga målet.
Jag var bara betet.
Hon var den Stora.
Kritan finns inte i Tamerlanes grav.
Hur vet du det? Har du varit där?
1941 hade Boris problem så jag behövde Kritan.
Jag organiserade en arkeologisk expedition och följde med den.
I Samarkand, kom en gammal man som hette Zoar till mig.
Han sa att om vi öppnade graven, skulle det bli krig.
Men jag visste att jag skulle ha kritan och jag kunde förändra allt.
När vi öppnade graven, fanns det en inskrift.
"Jag höll hela världen i min hand, men jag kan inte ta den med mig."
Kritan fanns inte i hans högra hand.
Vag gjorde Zoar?
Han jobbade inom regeringen, avdelningen för ideologi.
Och med Tamerlane?
Ungefär samma sak. Zoar, hans närmaste.
Närmaste?
Åh, Zoar.
Din sluga räv.
Olga.
Vi vänder planet.
Jag vet var Kritan finns.
Zoar har den.
CAFÉ ZOAR
Zoar, ge mig Kritan.
Här.
Du förstår inte. Jag menar den magiska Kritan.
Det är den magiska Kritan.
- Var sätter man skrifterna? - Här på svarta tavlan.
- Och det funkar? - Varje dag.
- Vad ska jag skriva? - Vad du vill.
Yegor
Hur...? Hur kommer det sig att du är här nu?
Jag gick bara förbi och råkade titta in.
Du gick bara förbi?
Du tror att du bara gick förbi? Nej, nej.
Yegor, det gick. Förstår du inte?
- Det gick verkligen! - Vad då? Vad var det som gick, pappa?
Kritan. Kritan, den funkade!
Vilken gåva att du kommit tillbaka. Varför är du så kall? Du är frusen.
Vänta nu. Vänta ett slag. Kom.
Du ska få något att äta. Det värmer upp dig.
Zoar, får jag något varmt och gott för idag har jag en son!
Sitt ned. Snälla, sätt dig. Det funkade verkligen.
- Vi borde tvätta dina byxor också. - Vad ska jag då ha på mig?
Vart ska du den här tiden på natten?
Kom igen, vi tvättar dem.
Ursäkta att jag stör, men jag söker din granne.
Det är du inte ensam om.
Tack.
Du måste vara försiktig, Svetlana.
En vampyr?
Ja, jag är vampyr! Det är jag!
Snälla, ursäkta honom. Inga lagbrott sker, verkligen.
- Jag anklagar er inte för något. - Titta.
- Inget. - Vi har tillståndet!
Här är tillståndet, ser du?
Allting i kylskåpet är bra.
- Mjölk, ost, potatis. - Jag är ledsen.
Pappa, kom in. Gör inte så här mot dig själv!
- Hallå. - Hej, Anton.
- Vem är det? - Det är jag, Svetlana.
Svetlana, du vet att han har familj.
En son. Var snäll och sluta ringa.
Risplov. Du äter det med händerna.
Är det gott?
Pappa, kom och ät med oss.
- Och vem skulle det vara? - Med mig... och mamma.
Yegor, jag kan inte komma med dig.
Jag har ett annat liv.
Yegor, du måste förstå-
Du kommer i alla fall!
Zoar, varför blev det fel? Jag gjorde som du sa.
Det är här mitt öde sker.
Plov, det blir 150 rubel.
Och ditt öde finns någon annanstans.
Man kan inte ändra en annans öde.
Varje levande människa måste svara för sitt eget.
Minns du var det var som du bröt ditt eget öde?
Varför sa du inte det med en gång?
- Du frågade inte. - Så det är mitt fel.
Jag är ledsen, Anton.
Vad är det?
Han tog Kritan.
- Hallå. - Förlåt, det är sent...
-...men kan jag få tala med Yegor? - Är du tokig?
Klockan är 1 på natten, Yegor sover.
Hör du, kan du ta mig till Expo Center?
Zavulon, vi har hittat honom!
Kör! Gör slut på honom!
Idioter! Jag behöver honom levande!
Låt honom springa runt lite, okej?
Anton?
- Boris, Jag kollar här. - Finns det någon här? Anton!
Zoar?
Det finns ingen här.
- Vad är det? - Hans telefon, tror jag.
- Varför är den trasig? - De Mörka vill också ha Kritan.
Det stora spelet börjar.
Nionde Truppen I september
Vad sysslar du med?
Vilken station är det här?
Vi ses.
Okej, vad försiggår här?
Stanna där! Gör som jag säger!
Stanna där!
Rör er inte! Rör er inte.
Stopp!
Vem talade du med?
Jag vet inte. De sa åt mig att inte ringa igen.
Yegor.
- Varför var han här? - Han har Kritan.
Var är det?
Ett ögonblick.
- Minns du Yegors adress? - Ja.
- Då åker vi. Hämta henne. - Visst.
Sveta?
Bortspolad.
Ville värma dig lite, va?
Ta mig vart som helst.
Absolut.
Farbror Zavulon, varför är vi de Mörka?
Fel och brister döljs i mörkret, Yegor.
Och människor...
...har alltid fel och brister.
Det ger lyxen att göra som vi vill.
Att vara de vi verkligen är.
Ger oss kärlekens gåva.
Titta vad jag hittade, farbror Zavulon. Ödets krita.
- Hallå. - Zavulon.
- Vad nu? - Har du Kritan?
Nej.
- Du har inte rätt att röra den. - Jag vet.
Och vad händer med ditt party? Tänker du bjuda mig?
Nej, men jag tar lite foton.
Sakta ner, Semyon.
Få över alla till hotell Cosmos.
- Var ska du? - Jag måste byta om.
Alicia!
Man kan rätta till sina misstag med den.
Nej, behåll den du.
- Men du då? - Jag behöver den inte.
- Inga fel har begåtts i hela ditt liv? - Jag ångrar dem inte.
- Vad ska jag då göra med den? - Du kan ge den till Alicia.
Vad ångrar hon?
Vad ångrar kvinnor vanligtvis?
Att älska fel.
Är du säker på ditt beslut?
Jag kan inte leva så här! Livrädd för skuggor! Rädd varje gång det ringer!
Inte jag. Jag är inte rädd för någon.
Även om du är som oss, är du fortfarande mänsklig.
Mänsklig, pappa?
Kan du göra mig mänsklig igen?
Nej. Nej.
Men lyssna...
Min son? Min son!
Lyssna nu. Vänta lite.
- Alicia, kommer du? - Ja.
- Vi börjar. - Jag är på väg.
Och sluta joxa med ringen. Det gör ont.
Kostya
Varför kom du hit?
Är jag inte välkommen?
Jo.
Stäng dörren.
- Hej. - Hej.
Jag ska ta dig härifrån.
Zavulon.
Kommer.
- Jag sa... - God kväll.
Kom tillbaka senare.
- Jag går. Nej. - Vänta Kostya.
- Jag måste förklara. - Behövs inte.
Jag kan inte. Han känner allt som jag känner, förstår du?
- Jag kan inte ta av mig den. - Jag kan hjälpa dig.
Nej. Han dödar dig.
- Jag är inte rädd. - Det är jag.
Kom tillbaka senare, sa jag.
- Jag sa... - Kom. Dags att gå.
- Och vem är det här? - Gorodetskys granne.
Känner igen honom i vilken förklädnad som helst.
Så? Var är din pappa?
Abonnenten du söker kan inte nås just nu.
Gör det ont?
Kom igen.
Kom. Stanna. Stanna här.
Kom... Kom då.
Du har inte rätt att göra så här. Det är olagligt!
Sluta! Du får inte göra så här!
Så där.
Okej, nu ska vi se. Vad har vi?
- Jag lyder bara order. - Jo, jag förstår. Absolut.
Jag gör bara som jag blir tillsagd. Duktig fågel. Bra Gosha!
Gosha ska till hotellet på något barns födelsedagskalas.
Vad tänker du göra?
Nej, du lyckas aldrig.
Alla vet exakt hur ditt fula ansikte ser ut.
Men... Men...
Inte min stil, så klart.
Ursäkta, jag är försenad. Var är festen?
Översta våningen.
- Papegojan är på väg. - Okej.
- Hur är maten? - Inte dum. Skynda innan den tar slut.
Victor, ge mig din jacka.
Hej Victor. Hur är läget?
Försök inte med mig.
SÄKERHET VICTOR
Är det inte du?
Var är han då? Vet du?
Yegor!
Cosmos Hotell
Yegor!
Vem är det?
Yegor.
Har den äran! Har den äran!
Tyst, Tyst. Låt hans pappa tala lite.
Har du glömt hans födelsedag? Skäms.
Vi straffar honom.
Kom igen, Anton. Säg något. Han har väntat på dig.
Du är en Ljus. Ni är bra på sådant här.
Kom igen.
Jag...
...vill önska dig...
...god hälsa och lycka.
Är det allt?
Och att allting...
...i ditt liv blir...
...bra.
Jag berättar resten senare.
- Vi går härifrån. - Nej.
Säg det nu. Senare blir för sent.
Ja, visst.
Dig önskar jag bara en sak.
Att du lär dig förlåta och att ingen du känner...
-...säger till dig... - Bravo!
Du måste förlåta honom. Din pappa är trött.
Han har förgiftats.
Jag försöker ta av. Är det okej?
Genskjut det fordonet genast.
Du prejar mig!
Så gjordes salladen, hjärtat. Smaka en bit nu.
- Vad är det? - Vilket är viktigast...
...ingredienserna eller effekten?
Mormor, du förstörde mitt liv, så lägg av.
- Du gjorde samma sak mot mig. - Jaså?
Ja. Tack vare dig, fick jag tolv år på zoo som padda!
Tänka sig. Vad ska vi göra för dig nu?
Glömt varför du är här? Krita kanske?
Krita, säger du?
Men det finns inget att skriva på sen de rev ned ditt bostadshus.
Du har rätt. Men väggen är kvar.
Du, kom hit!
Vad sägs om en druva?
Vill du ha en druva? Inte? Ja.
Ta hit Kritan bara, så får du den.
- Hon tar inte emot den. - Vältränad, va?
Mycket vältränad.
- Äter inte. - Nej, hon äter inte.
Men jag äter.
Bravo.
- Jag äter allt. - Förträffligt.
Nu!
Allting!
Jag tror vi är mycket nära honom nu.
Vad är det som händer?
Se upp!
Är du en idiot? Då så!
Sluta, Semyon! Ta dig samman!
Vad gör du? Nej! Gasa! Vi är sena.
Ska jag ringa Inkvisitionen?
Ingen brådska.
Vi saknar en gäst.
Zavulon, min vän!
Vi tar en öl.
Kom igen, nu. Inget skämtande.
Som bröder.
Passa dig nu, Gorodetsky. Inkvisitionen kommer att ta dig.
Mig? Det tror jag inte. Inte alls.
Jag har inte mördat någon.
Och det vet du.
Vem är det i så fall?
Som i en deckare, det kan vara golvläggaren.
Eller en slaktare.
Valery Sergeevich!
Vad gör du här ikväll?
Jag är här för att hämta min son.
Han kom också för att hämta sin pojke.
Kostya fick sitt tillstånd, den första.
Vad kul för honom.
Du vet att det inte är han.
Okej, och?
Han är ofarlig.
Sin mors son. Hon var speciell, vet du.
Mer lik sin far, skulle jag säga.
Mörka! Lyssna!
Vill ni veta vem som mördade Galina Rogova?
Hon mördades...
...och den som gjorde det...
...det var du.
Varför skulle jag mörda dem?
Dem?
En mycket bra fråga.
Varför mördades de, tror ni?
Åh, vänta nu.
Vet ni vem hans uppdragsgivare var?
Det är det som är det bästa.
- Nu dör du! - Pappa.
Med den här kniven.
Jag önskade så-
-att du skulle få vara mänsklig.
Inga omständigheter kan rättfärdiga brottet i att bryta vapenvilan.
Så du erkänner din skuld nu?
Ja, det gör jag.
Sista ord?
Det som är, är.
Inkvisitionen förklarar Anton Gorodetsky oskyldig.
Du får gå nu.
Tack, men jag trivs här, förstår du?
- Pappa. - Kostya, jag ska förklara allt.
- Alicia, ringde du dem? - Nej.
Zavulon! Håll ditt löfte!
Du, farfar, förstör inte stämningen. Ge dig iväg, bara.
- De satte dit honom. Det är orättvist! - Bara en man har satt dit honom.
Tango!
Tyst, tyst. Ge mig Kritan bara.
Tyst. Tyst.
Låt mig vara!
En är förlorad.
En är funnen.
En går
En annan kommer.
Hon är här. Nu är gästlistan komplett.
Du måste stoppa henne, farbror Zavulon.
Ingen kan stoppa henne nu.
Och döden vore...?
Melodrama, Yegor, är inte min stil.
- Jag gör det. - Hon är starkare, var beredd.
Gör det inte.
- Svetlana! - Anton!
Gå! Gå hem. Okej?
Du, jag förklarar allt, alltihop, senare.
Det är bättre om du går. Vet du?
Du, var inte förbannad?
Allting är toppen här nu.
- Snälla, gå hem. - Farbror Zavulon...
...han älskar henne inte. Han är en Mörk nu.
Nej, Yegor.
Han kastar bara skuggor.
- Vad ska vi göra då? - Tänk, Yegor. Vad har vi?
Jag stack en nål i henne i Dysterheten häromdagen.
Jag kan dricka henne nu.
Ett-tjugofem, tre minuter till målet.
- Tre-tjugo, sju minuter. - Trettiofyra, sex minuter.
Fem-fyrtio, två minuter Fem-arton? Fem-arton?
Fem-arton, en minut från målet.
Absolut ingen får börja någon tung insats utan oss.
Håll era positioner, alla enheter.
Repeterar, håll era positioner.
Är vi omringade?
SVETLANA
Inget svar.
Sveta.
Det är jag. Se på mig. Blunda inte, Sveta.
- Du försvinner. Håll ögonen öppna. - Hallå?
Lugn, hjälp mig. Om jag får lite till, får vi ut dig.
- Hör du, dumskalle. - Kom igen, nu! Öppna dörren!
- Håll dig kvar på tråden. - Öppna den jävla dörren!
Det har varit fint!
Fortsätt andas.
Upp med dig, Sveta. Det går bra.
Ställ dit rampen!
- Framför? - Ja.
Tala till mig. Kom igen, Sveta.
Säg vad som händer.
De är galna.
Knäppa.
Bra gjort, Sveta. Bravo.
Andas, andas. Det är bra. Nu ställer vi oss upp.
Du är underbar.
Kom igen nu, Sveta, vi står upp.
Kom igen, upp nu. Kör på.
- Sveta? - Ja?
Hallå?
- Olga? - Vi är snart där. Vänta.
Jag har hittat Anton.
Men han är full. Han vill inte gå någonstans.
Gå och öva nu.
Var han drogad?
Gå därifrån, det är en fälla. Och undvik Yegor.
Hör du mig?
- Jag förstår. - Hör du mig?
Ja, jag hör dig.
Vad vill du?
- Jag behöver Anton Gorodetsky. - Jag behöver honom också.
- Vi måste prata. - Nej. Du är en lögnare.
Du kom för att ta honom ifrån mig.
Nej. Han älskar dig för mycket.
Och dig.
Mina damer och herrar!
Det är äntligen dags för festens höjdpunkt-
- som vi tålmodigt väntat på i tusen år!
Idag, har en Stor Annan framträtt inför oss!
- Jag tänker inte slåss mot dig. - Du har inget val.
UTGÅNG
Är du fastspänd?
Vi börjar striden! Och den här gången kommer vi att segra!
Jäklar, vad stor han är.
För om en enda droppe Mörkt blod spills någonstans-
-bryter jag vapenvilan!
Det är dags att skapa en helt ny värld, där vi står på topp!
Vi klarade det.
Hur länge ska vi fortsätta gömma oss?
Vem är det som bryter mot lagen? Är det vi eller dem?
- Det är poängen, män! - Just det!
Vi känner igen varenda en av dem!
- Det stämmer. - Varenda hemsk Mörk!
Folket tror på vår sak! Vem ska skydda dem, om inte vi?
För det finns inte längre någon, någonstans-
-som kan förändra ödet!
För det ödet ligger nu här i våra händer!
- Och det är poängen! - Lyssna!
Lyssna på mig! De vill starta ett krig!
Och runt hela världen lägger sig mörkret, som en evig natt!
Och inget kan...
De två därinne, de slåss.
- Nu går jag. - Inte en chans.
Vad är detta?
Blod! Blod!
- Så. - Vad då, så?
- Det har börjat. - Åh, nej.
- Det har börjat. - Geser.
Vi kör!
Allihopa ut! Evakuera! Vi måste evakuera övervåningen nu!
Alla ut! Eld!
Eld! Vad i helvete?
Eld! Eld! Ut allihop nu!
Kom igen, ut!
Vad händer här? Säg mig, någon. Vad händer?
Anton. Anton, var är du?
Anton?
Panik på gatan medan Moskvas folk söker skydd-
- för sig själva och sina familjer mitt i denna förgörelse.
De är på väg tillbaka.
Det brinner på den här våningen. Ta det lugnt, allihop.
- Vad händer? - Det brinner, spring!
Visst, visst. Jag springer, jag springer.
En oerhörd förstörelse.
Blir det bra foton?
Lite mörkt.
Världens slut.
Det finns alltid hopp.
Stepan!
Hitta Alicia. Ta Kritan från henne.
- Vet du var Alicia är? - Alicia? Ditåt, tror jag.
Alicia!
Alicia, stanna!
Jag är för gammal för att jaga dig! Vad gör du?
Vänta! Stopp!
Spring!
Anton, spring!
Nu, du.
Stanna där.
Du ska dö!
Dö!
Kom tillbaka!
Ditt missfoster!
Stanna. Stanna, ditt lilla fanskap.
Tyst, tyst, tyst.
Ska du visa mig var Alicia är?
Okej?
Okej.
Ta mig till henne.
Kostya
lever
Förlåt.
Förlåt. Det var inte meningen.
Kostya. Kostya.
Ge mig den. Ge mig Kritan.
Nej! Svin!
- Du kan inte. - Gå din väg!
- Du kan inte få tillbaka honom. - Jag kan ändra det!
- Du kan inte fixa det, hur du än vill. - Varför inte?
För att det inte är ditt fel. Ge mig Kritan nu.
- Vems fel är det? - Vad spelar det för roll nu?
Det ska jag säga dig! Ingen alls!
Det är mitt fel.
Anton! Anton?
- Är det du? Du där? - Okej, okej.
- Ett ögonblick. - Anton...
-...snälla hjälp mig. - Jag har dig.
- Jag ser inget. Jag... - Det går bra.
Släpp! Jag ger honom inte till dig. Jag ger honom inte till dig!
Anton, släpp inte! Anton!
Lämna mig inte!
- Anton! Lämna mig inte! - Yegor!
- Släpp honom! - Yegor!
Nej! Nej!
Glaset faller!
Så du har rört till det, Anton.
Jag hittade Kritan, Boris Ivanovich.
Byggnaden är borta.
Ja.
Väggen finns kvar där.
Farväl, Anton.
Du måste fly.
Kameran är bara bra på kort exponering.
Jag är tacksam, Boris Ivanovich.
NEJ
MOSKVA, 1992
Okej. Så du samtycker?
Nja...
NEJ
Nej.
Jag tror jag kan sköta det här själv.
Inget fall, ingen rättegång.
Förlåt.
Har du en cigg?
- Säkert? - Jag röker inte.
- Ingenting? - Säkert?
Säkert.
Han är människa igen.
- Han kommer inte att känna igen henne. - Jo det kommer han.
- Inte knuffa dem nu! - Och inga blockeringar.
Gissa vem som har fel.
Du, vänta!
Vem är bäst?
Ursäkta mig. Har vi träffats förut? Någon annanstans?
- Kanske det. - Ja?
De är överallt.
Trendiga också. Otroligt.
Bra gjort.
Hallå!
Översättning: SDI Media Group