1941 Japani hyökkäsi Havaijilla Pearl Harboriin.
1942 vietiin 1 400 japanilais–amerikkalaista miestä –
Havaijin aluekaartista –
ja muodostettiin USA:n armeijan 100. pataljoona.
Presidentit Roosevelt määräsi 120 000 japanilaisamerikkalaista –
internoitavaksi Kaliforniaan, Utahiin, Idahoon, Arizonaan –
Wyomingiin, Coloradoon ja Arkansasiin.
1943 yli 10 000 japanilais– amerikkalaista miestä Havaijilta –
liittyi vapaaehtoisena rotuerottelevaan 442. prikaatiin –
ja USA:n armeijan tiedustelupalveluun.
Sunnuntaiaamu, 7. joulukuuta.
Olin sunnuntaiharjoituksissa Scoffieldin kasarmilla –
Havaijin aluekaartin kanssa.
Japanilaiset koneet tulittivat P–40–koneitamme –
matkalla Wheeler Fieldiin ja 7. laivueeseen.
Olimme helppo maalitaulu.
Kuljetin Steve Senzakin kanssa kaatuneita ja haavoittuneita koko yön.
Maanantaina FBI tuli hakemaan isäni.
Hän seisoi ovella ainoassa puvussaan.
Olin vielä univormussa, laivaston poikien veressä.
Isä halasi minua ja sanoi –
etten saisi unohtaa että synnyin täällä.
Sitten hän oli poissa.
Isäni tuli Havaijille vuonna 1905 –
ja perusti Hongonjin buddhalaisen temppelin.
Kun olin pieni, isä oli aina mietiskelyhuoneessa, –
joskus tuntikausia.
Kysyin: "Mitä sinä siellä teit?"
Hän vastasi: "Näin toisen maailman."
Kysyin: "Minkä maailman, isä?"
Hän vastasi: "Ei hätää, Jimmy, sinä ymmärrät sen jonain päivänä."
Luulin että se päivä tuli kun USA:n armeija –
antoi meille mahdollisuuden Pearl Harborin jälkeen.
Mahdollisuuden puolustaa kotiamme ja maatamme.
Luulin että se päivä tuli kun saavuimme Afrikkaan –
ja kohtasimme Kolmannen valtakunnan ensi kertaa.
Luulin että se oli se päivä kun menimme Italiaan –
ja aloitimme taistelujen sarjan.
En tiennyt etten voinut yrittää löytää sitä toista maailmaa.
Toinen maailma löytäisi minut.
Jimmy, sinäkö siellä?
Jimmy...?
Olet ajoissa kotona. Miten töissä meni?
Jimmy?
Tiedän että olet eksyksissä.
Mutta en tiedä miten löytäisin sinut.
Sano mitä voin tehdä.
RANSKA 1944
Nomu liikkuu liian nopeasti.
Sulkutuli on minuutin mittainen. Meidän pitää päästä asemalle.
Tak, sinä vastaat turvallisuudesta. Yuk, johdat hyökkäystä.
Mene vasemmalta Nomuran luo ja käske odottaa.
Zaki, olemme varalla.
Yksi... Kaksi...
Kolme... Neljä...
Viisi... Kuusi...
Seitsemän...
Kahdeksan...
Yhdeksän... Kymmenen...
Varokaa, minä tulen!
Hän tulee! Hän näkee meidät!
Löysin!
Muistakaa aina että isi rakastaa teitä.
Mennään!
Zaki! – Minä suojaan.
Anteeksi. Luulin että reitti on selvä.
Rauhoitu, Nomu, lääkintämies tulee.
Osuiko muihin? – Kaikki ovat kunnossa.
Kessu...
Kessu, kerro... – Nomu!
Kuurupiiloa.
Keitä he ovat? – Hän on paikallinen pappi.
Jean Jordan. Sisareni René. Mitä haluatte?
Oletteko amerikkalaisia?
Hän sanoi että he ovat odottaneet meitä.
Ette näytä amerikkalaisilta.
Tohtori, vie heidät taakse.
Pidä poissa näkyvistä. – Selvä, kersantti.
Hyvä on... Joukkueet 2, 3 ja 4 menkööt asemiin.
Siinä saadaan 40 minuuttia.
Yuk, vasemmalle.
Tak, mene ympäri.
Zaki, oikealta.
Tyhjennetään rakennukset. Neljän miehen ryhmät.
Muistakaa että aseman väellä on ystäviä täällä.
Olkaa valmiina lähitaisteluun, varokaa tarkk'ampujia.
Etsitään komentopaikka ja otetaan lasilliset.
Mennään.
Keitä haluat rinnallesi taisteluun? Yuk oli luontainen johtaja.
Hän vaati kunnioitusta ja kunnioitti muita.
Zakin olen tuntenut lapsesta asti. Hän osasi lukea ajatuksiani.
Ja jos tulivoimaa kaipasi, Tak oli oikea mies.
Jimmy! – Olen kunnossa.
Laskekaa aseet!
Kranaatti!
Tuli seis! Tuli seis!
Tule tänne.
Oletko loukkaantunut?
Äiti ja isä?
Tule.
Frank? Frank!
Mitä nyt? – Missä hän on?
Yhdessätoista, kolmas kerros.
Tulta jo!
Jimmy, tuli vieraita! – Takanasi!
Mene ylös, suojaa!
Pysy tässä. Älä liiku.
Eteenpäin!
Tarkk'ampuja! Yhdessätoista, kolmas kerros.
Vasemmalla! Kolmas kerros!
Helvetti!
Suojatkaa!
Vauhtia! Vauhtia!
Kranaatinheitin!
Suojaan!
Puolustusasemiin!
Kersantti!
Varokaa!
Ei hätää, kaikki järjestyy...
Koeta nyt levätä.
Olet saanut maskotin. – Niinkö?
Hän ei väistynyt viereltäsi.
Missä olemme? – Parhaassa baarissa.
Miten pää jaksaa?
Uusi kypärä? – Saton.
Onnenpekka.
Näytät kaipaavan ryyppyä.
Kyllä koira koiran tuntee.
Mikä koira? – Siis koira.
Onko jollakin täällä koira?
Se on... Anna olla.
Tekotongit puhutte hassusti.
Mutta juoda he osaavat. –Kyllä.
Kauai, anna pulloni. – Hetkinen.
Minä lähden.
Miten tuo roisto voi taas voittaa? Lopetan.
Kiitos.
Wahiawa, säikytit meidät.
Missä kapteeni on? – Päämajassa.
Fukushima näyttää pahalta.
Veljensä Dave sai naarmun. Lääkintämies tutkii Watadaa.
Kranaatinsirpaleita. Minamia osui silmän lähelle.
Osuiko uuteen mieheen? – Vain rintahaava.
Pupule, se on pintahaava.
Miksi ihmeessä se olisi niin? Pintahaava?
Kerro, tohtori.
Koska se vain raapaisee pintaa.
Ei vahingoita suonia tai elimiä.
Mahalo, tohtori.
Parasta hakea pastori. – Ichi, hae kenttäpastori.
Sinulla on kova pää. – Kypärä vaimensi iskun.
Siksi sanoin että sinulla kävi tuuri.
Miltä tilanne näyttää? – Heitä oli paljon.
Olit oikeassa, he osasivat odottaa.
Eikö olekin kaunis?
Taivas.
Kun se muuttuu oranssinpunaiseksi...
Kaikki on taas hyvin.
Onko kaikki hyvin, Freddy?
Rakastan sinua.
Tiedän. Niin minäkin sinua.
Kaikki serkkuni ovat 100. pataljoonassa.
Minä värväydyin tänään.
Ymmärrät kai?
Kun joukkueet 2 ja 3 tulivat takaa, –
4. joukkue tuli lännestä. He eivät ehtineet reagoida.
Jimmy, onko kaikki hyvin? – Mitkä olivat tappiot?
Kakkosessa kaksi kaatui, 7 haavoittui. Kolmosessa ja nelosessa ei ketään.
Saksalaiset vetäytyivät aiemmin, menevät itään.
Päämaja raportoi 36 kaatunutta viholliselta ja 12 sotavankia.
Mennään tienaamaan. – Selvä.
Onnetar on nyt myötä. – Oletko valmis häviämään?
Yuk... – Niin?
Se tarkk'ampuja tähtäsi sinua.
En voinut jättää Fukushimaa sinne.
Otit suuren riskin. – Halusin ottaa sen.
Olisit tehnyt samoin, Jimmy.
Menen hakemaan lisää kuteja.
Yuk. – Niin?
Tiedämme että olet kovis.
Ei sitä enää tarvitse todistaa.
Nähdään.
Tohtori, hän ei enää hengitä.
Olen monta kertaa nähnyt kun ihmisen elämä sammuu hitaasti.
Olen pitänyt heitä sylissäni viimeiseen hengenvetoon asti.
Olen yrittänyt pitää heidän sisälmyksiään sisällä.
Raajoja jotka ovat kiinni vain yhdellä säikeellä.
Näin että he tiesivät kuoleman olevan lähellä.
He huusivat vierelleen ja luokseen –
omia rakkaitaan.
Pelko, kultaisten hetkien etsintä, –
kaunis muisto, viimeinen tilaisuus nähdä elämää.
Etkö ikinä väsy lukemaan niitä?
En.
Miten olka jaksaa?
Lääkäri sanoi että minulla on suojelusenkeli.
Sain vain sirpaleita.
Onko tuo enkelisi?
Hän on varmasti erityinen.
Ostin tämän New Jerseyssä.
Kunpa olisin voinut ostaa sen hänelle ennen lähtöämme.
Älä murehdi.
Hän kyllä ymmärtää.
Luuletko niin? – Kyllä.
Kersantti...
Onko kaikki hyvin?
Hieno sormus.
Tohtori...
Haluatko tosiaan tehdä noin?
Luulisin.
Kuningatar jää avoimeksi.
Olet lääkäri.
Et nuori mies enää.
Henry Kobayashi lähtee, hän on 37.
Miten saatoit päättää ilman minua?
MANZANARIN INTERNOINTILEIRI KALIFORNIA
Hyvä siirto.
Tarvitsemme sinua täällä.
Opettele pelaamaan hyökkäävämmin.
Shakki.
Leirimme lähettää 47 vapaaehtoista.
Monet ovat Seattlesta.
Olen nähnyt heidän kasvavan.
Olen hoitanut heidän perheitään.
Me olemme sinun perheesi.
Kuka minua opettaa pelaamaan hyökkäävämmin?
Tohtori?
Mitä sanoit, Jimmy?
Näen näkyjä.
Jestas, sinähän vuodat vieläkin.
Mene istumaan.
Tohtori... – Ole hiljaa.
Tohtori, jätä vähän aivoja jäljelle.
Mitä, hänhän on Wahiawasta. Ei niillä ole aivoja.
Hiljaa, minulla on serkku Wahiawassa. Korotan.
Eikö silläkään miehellä ole aivoja?
Kuka sanoi että hän on mies? – Ikävää, tyhmä ja ruma tyttö.
Puhut nyt serkustani.
Pikkukaupungin plantaasityttö... Ja sinun serkkusi.
Hän varmasti tosi ruma.
Nyt alkaa riittää.
Pelataan nyt. Miten kessu?
Kasvoin plantaasilla ennen Kalihiin muuttoa –
ja siellä oli paljon kivoja tyttöjä.
Ei kun korotatko? – Aivan.
Kessu? Miksi sinulla on japanilainen sukunimi, et näytä siltä?
Äiti on havaijilais–filippiiniläinen.
Oikea chop suey. – Älä pilaile, äitini on kiinalainen.
Eikö tämä olekaan täysin japanilainen yksikkö?
Millaisestawahinista pidät? Kiinalainen, japanilainen...
Lolo, haluan japanilaisen vaimon.
Syön kiinalaista, filippiiniläistä, japanilaista, ihan sama.
Tyttöjä, ruokaa... Kenen vuoro?
Sinun. – Ahaa.
Unohdin mitä minä teen!
Jos päätä särkee, ota pari tällaista.
Tämä ei ole päänsärkyä. – Menen käymään päämajassa –
tarkistamassa varastot.
Koeta levätä.
Shakki. – Hyvä panos. Shakki.
Shakki ei ole panos.
Oletko mukana? – Minä mietin.
Älä mieti liikaa tai käy kuten plantaasilla.
Ole hiljaa. Minä katson.
Täyskäsi, seiskat ja daamit.
Paskat, kaksi paria vain. – Tule isin luo.
Kymppipari ja kymppipari. – Helvetti soikoon!
Kuka on nyt niin fiksu?
Mitä kessu sanoo? Onko hän fiksu vai onnekas?
En pelaa kalihien kanssa. – Tiedät varoa.
Uusi käsi. Viisi korttia.
Haluaako kukaan ripittäytyä?
No kaatakaa sitten juotavaa.
Tässä, pastori.
Me pelästyimme! – Jotain vahvaa pastorille.
Jimmy!
Mary?
Jimmy!
Mary?
Mary!
Älä tule lähemmäs! – Miksen?
Ei ennen kuin lupaat minulle.
Mitä?
Jos joskus eksyn, yritä löytää minut.
Odota!
Minä lupaan!
Löydän sinut aina.
Tähtiä.
Sumu on hälvennyt.
Mitä katsot, kessu?
Kuulin lentokoneen.
Kuulosti omilta.
Koska sait lempinimen Napakymppi?
Mitä? Anteeksi.
Anteeksi, kessu.
Dave.
Veljesi Frank... Hän oli hyvä sotilas.
Hän...
Hän piti huolta minusta.
Toinen veljeni George...
on jossain Tyynellämerellä, ja saimme juuri...
Sain juuri kuulla että hänen laivansa upposi.
Sinullahan on veli kotona?
Kyllä. Mistä tiesit?
Frank kertoi.
Hänen nimensä on Danny.
Hän suuttui niin kovasti kun ei kelvannut väkeen.
Hänellä on astma...
Dave.
Näetkö miten kuu hieman valaisee puita?
Näen.
He näkevät meidät.
Ymmärrän, kessu.
Tiedän että tämä on rankkaa, –
mutta koetahan nyt toeta.
Aivan.
Yritän vähän nukkua.
Öitä, kessu.
Öitä, Napakymppi.
Vauhtia!
Ovatko koneet meikäläisiä?
Hassua, vai mitä?
Jimmy, oletko kunnossa?
Olen.
Puhuuko kuun kuningatar sinulle?
Kuu tuo mukanaan unet.
Aurinko taas uudestisyntymisen.
Lepuuta kehoasi ja valmistaudu uuteen elämään.
Oliko se vanha havaijilainen sanonta?
Ei, kunhan keksin. Mutta hyvältä kuulostaa.
Kyllä.
23.07.
Toinen maailma.
Isä sanoi ettei sitä voi nähdä.
Se on puhdas, viaton ja hyvä.
Se on sisällä ja odottaa ulospääsyä.
Ei saa pelätä pimeää.
Täytyy ottaa seuraava askel.
Reitti selvä.
3–4 kilometrin päässä.
Arvaa minkäniminen laiva vie meidät mantereelle?
Mitä? – SS Maui.
Älä viitsi.
Ainakin yksi jumala suojelee.
Jimmy, olen hapa. Saanko tulla mukaan?
Mitä sinä nyt?
Isämme kasvoivat yhdessä. Olet yhtä japanilainen kuin minä.
Oletko sitä mieltä? – Aina.
Kiitos.
Koska Maui lähtee? – Kahden viikon päästä.
Teillä ainakin on hauskaa.
Aivan.
Toistan, pudotus oli 1 000 jaardia itään alueeltamme.
Haluamme puhua komentajalle.
Valitan, komentaja kuoli.
Minä otan vastuun. Kuuntelen.
Radiohiljaisuus toistaiseksi. Kuuntelen.
Selvä. Loppu.
He eivät tainneet selvitä.
Pitääkö lähettää etsintäpartio?
Ei ole miehiä. – Listaan vain vaihtoehtoja.
Luutnantti, vapaaehtoisia löytyy aivan kuten kapteeni Fordillekin.
Te olette nyt komentaja.
Kiitos, kersantti. Käske säästää ammuksia.
Selvä, sir.
Saksalaiset eristivät yhden pataljoonan Texasin 141:stä.
He ovat 5 km vihollislinjojen takana, meidän pitää saada heidät ulos.
Perustetaan ensiapuasema sinne kirkolle.
Se on lähinnä maihinnousupaikkaa.
Se on hieman vaikea paikka mutta iso.
Millainen vastarinta siellä? – Ei vielä tietoa.
Texas 141. on jumissa rinteellä.
Saksalaiset piirittävät heitä.
Mikä on paras arvio?
Sakut ovat parin kilometrin säteellä.
Siellä on ehkä yksi tai kaksi rykmenttiä.
Kauanko 141. on ollut siellä?
143. on yrittänyt päästä sinne tuloksetta viisi päivää.
He vetäytyivät ja me saimme käskyn.
Miten pää jaksaa, Jimmy?
Menemmekö taisteluun? Mikset herättänyt?
Käskin antaa nukkua.
2. pataljoona hyppäsi ulos 02.
3. hyppää 04, ja 100. 05.
Koko rykmentti. – Kenraali antoi kaksi lepopäivää.
Kenraali muutti mieltään.
Heidät minä kuulin eilen. – Minkä?
Yrittivät pudottaa jotain. Kuulin ne koneet.
Se ei onnistunut.
Aikaa ei ole paljon. – Tohtori käski levätä.
Olen ihan kunnossa. – Jimmy...
Meillä on taitavia kersantteja. Luovuta vastuu heille.
Päämaja on 500 jaardin päässä.
Jokaisella komppanialla on tarpeeksi tulivoimaa, –
mutta tykistön tukea ei ole.
Tavataan 30 minuutin päästä.
Valitan, Jimmy, mutta et ole kunnossa.
Ovatko ne sama rykmentti johon törmäsimme koulutuksessa?
Ei, mietit niitä poikia jotka olivat siellä kaupungissa.
Mikä se oli, joku Hatie vai mitä?
Baka, se oli 2. divisioona ja kaupunki oli Sparta.
Kaikki haolit ovat samannäköisiä.
Texas 141. on pulassa.
He ovat USA:n armeijaa ja tarvitsevat apuamme.
28. minuuttia.
Jimmy, tämä kirje tuli sillä aikaa kun nukuit.
Näitkö tuon kyltin?
EI VÄRILLISIÄ VAIN VALKOISIA
Se tarkoittaa sinua, Tojo.
Nimeni on Takata. – Mitä?
Erehdyit, nimeni ei ole Tojo, vaan Takata.
Etkö kuullut mitä sanoin?
Kyllä me heidät peittoamme.
Lähdetään.
Kersantti... – Zaki... mennään.
Teillä kävi tuuri.
Heillä tosiaan oli onnea, kuten kaikki me –
kun voimme vielä vapaasti valita taistelumme.
Toisiin kannattaa ryhtyä, toisiin ei.
Älä nyt murehdi.
Pidä ruoka lämpimänä. – Aloha oe.
Mitä? – Näkemiin.
Kolmasosa rykmentistä tuli internointileireiltä –
jonne länsirannikon japanilaiset vietiin.
Yuk kertoi että he menettivät kotinsa ja yrityksensä, kaiken.
Me muut tulimme saarilta.
Mutta olimmepa Havaijilta tai Mississippistä, –
kaikilla oli sama päämäärä:
Palaamme kotiin yhdessä tai kuolemme yhdessä.
Mikä on olo?
Isoisäsi on etsinyt sinua.
Minä vien sinut sinne. Tule.
Kiitos.
Näkemiin.
Mitä kuuluu, pastori? – Hyvää, entä itsellesi?
Saanko kysyä jotain? – Totta kai.
Kun kuolee, kauanko kestää ennen kuin sielu pääsee taivaaseen?
Mikä buddhalainen sinä olet?
49. Se kestää 49 päivää.
Niin minäkin ajattelin. Kiitos, pastori.
Lähetit kantoivat kaatuneita ja haavoittuneita etulinjasta –
täyttäen kaikki paarit ja sängyt.
Tankit ja kuorma–autot olivat jumissa, –
tykistöstä ei ollut apua.
Päämajan aavistus oli oikein.
Kaksi kokonaista rykmenttiä, yli 7 000 natsia vastassamme.
Tuplasti meidän määrämme.
Hitler halusi tehdä teksasilaisista esimerkin.
Olimme liian lähellä das Vaterlandia.
Olet ollut kauan mukana, Takata.
10 vuotta. Aika rientää.
Pääkonttorin määräys.
He luulevat...
He luulevat että japanilaiset myrkyttävät meidät.
He erottavat teidät kaikki.
Olen pahoillani, Jimmy.
Tuli seis! – Tuli seis!
Tuleekohan vastaiskua? – En tiedä.
Annanko poikien levätä? – Puolita väki.
Katso että kaikki saavat ruokaa ja juomaa.
Kerää ammukset kuolleilta ja pistä jakoon.
Kyllä, sir.
Varannot ovat melkein lopussa.
Panokset?
Toivottavasti joku pudotus pääsee perille.
Jotain oudosti, kersantti?
Minä vain mietin...
että otitte komennon 20 päivää sitten.
22 päivää.
Ikävä tapa tulla komentajaksi.
Kun nousimme Pohjois–Afrikkaan 1,5 vuotta sitten, –
olin petipataljoonassa.
Niinkö kauan siitä on?
Joka päivä tein raportin siitä, kuka oli kuollut taistelussa.
Katsoin vainajia jotta sain kasvot nimelle.
Jossain kohtaa Italiassa en enää jaksanut.
Halusin kuulua eläviin, en kuolleisiin.
Tässä sitä ollaan.
Oletko naimisissa? – Olen, sir.
Minulla on kolme kaunista tytärtä kotona San Antonio.
Varmistetaan että pääset sinne takaisin.
Kyllä, sir.
Anteeksi, anteeksi.
ROHWERIN INTERNOINTILEIRI ARKANSAS
Suloisesta nimestäsi huolimatta olet kömpelö.
Älä pilkkaa minua. – Tämä on helppo tanssi.
Tiedän. – Yksi, kaksi, yksi, kaksi.
Minun vuoroni kohta. Älä tallo varpaita!
No nyt alkaa sujua.
Niin alkaakin.
Hyvin sujuu, Grace.
Koska minulla on hyvä opettaja.
Tarkista jalan kiristysside.
Älkää leikatko jalkaa irti!
Pihdit ja levittimet.
Katso että kiristys pitää, avaan rinnan.
Kuivatkaa veri, en näe mitään.
Voi luoja, Jimmy...
Koeta kestää, Yuk.
Jimmy, ota vatsan side pois. Suoneen ei ole osunut.
Missä äiti on?
Korpraali, auttamaan! – Frances...
Siellä on liikaa sirpaleita. – Gracie!
Tämä on sinulle. Tein sen.
Mikä se on?
Se on vyö.
Se on vatsavyö.
He ovat tehneet niitä kaikille sotilaille.
Äiti vei sen kaikille leirin naisille.
Jokainen kirjoo siihen yhden piston, kunnes niitä on tuhat.
Se laitetaan taisteluun.
Se suojelee teitä.
Jotta tuhannen rakkaan henki on kanssanne.
Ette te nyt hautajaisiin ole menossa. – Älä sano noin.
Minä vain vitsailin.
Älä nyt.
Mehän puhuimme tästä.
Mutta nyt sinä tosiaan lähdet.
Kokonainen rykmentti vahtii minua.
Lupaa että pidät sitä. Ole kiltti ja lupaa.
Tule kotiin elävänä.
Minä lupaan.
Isä?
Kas, Jimmy...
Mikä yllätys! Miten voit? Missä asut?
Mitä, oletko huolissasi minusta?
Pelkäätkö minun takiani?
Ei tarvitse.
He eivät voi tehdä mitään mitä minulle ei ole vielä tehty.
Meidät lähetetään Eurooppaan.
Jimmy, kuuntele isääsi.
Hyväksy kohtalosi...
Täällä.
Loput tulevat perässä...
Täältä.
Ole vahva.
Pimennyksen aika.
Aivan.
Alkaa tulla myöhä.
En halua että lähdet vielä. – Mutta vanhempasi..?
Ajattelin...
Tarkoitan että haluan olla jokaisen päivän kanssasi.
Samoin minä.
Meillä ei ole tarpeeksi aikaa. Ei tarpeeksi monta päivää.
Haluan että menemme naimisiin.
Se ei käy. – Mitä?
Nancy... – Miksi?
En halua että odotat täällä...
Jotain joka...
Tiedän että rakastat minua. – Niin rakastankin.
Niin rakastan.
Se on ainoa millä on väliä.
Nancy...
Vie tämä yö mukanasi.
Hyviä unia? – Kersantti...
Lähdemmekö me? – Vain minä.
En ymmärrä.
Kerro tunnin päästä Suzukille että minun oli pakko lähteä.
Mihin sinä menet?
Olen pyytänyt sinulle siirtoa.
Olkapää on lippusi kotiin. Pääset viemään sormuksesi.
Älä kerro tohtorille ennen huomista.
Maailma saa sinut tuntemaan itsesi pieneksi.
Sota voi viedä omatunnon.
Joskus ainoa asia mitä odottaa –
on kolmen päivän varusteet.
Ruokaa, puhdas ase ja lisää luoteja.
Niin meille opetettiin.
Se teksasilaisilla oli mukanaan. Aika alkoi loppua.
Retiisi.
Onko se päivän tunnussana? – Luulin niin.
Me vain, kersantti. – Esiin sieltä.
Ajattelin että tarvitset apua.
Entä olkapääsi? – Ei vuoda enää.
Entä jalka? – Tohtori lupasi tulla.
Mikä sinun syysi on?
Kyseenalaistatko diagnoosini?
Mitä sinä täällä teet? – Seuraan miehiä.
Hyvä on. Watada, ota asema. – Selvä.
Tohtori, tule kanssani. Mennään hajautetusti.
Mitä siellä on? – Konekivääri, noin 100 jaardia.
Niin lähellä? – Suunnattu ylärinteeseen.
Napakymppi... Ota Watada, vasen puoli.
Minami, perustulta.
Lippaat ja kranaatit lähelle.
Tohtori, älä liiku tästä. – Mutta minä...
Se ase tappaa miehen 400 jaardista.
Pysyn tässä.
Valitan.
Tohtori... – Niin?
Millaista Seattlessa on? – Mitä?
Seattle? En ole koskaan käynyt, onko siellä hienoa?
Siellä sataa usein. Siksi kaikkialla on vihreää.
Paljon puita?
Kun on kirkasta, näkee lumen Mount Ranierilla –
sinistä taivasta vasten, se salpaa hengen.
Kiitos, tohtori.
Kesäisin, kun lohi nousee yläjuoksulle...
Ja karhut nappaavat ne ilmasta...
Se on maailman kaunein paikka.
He ovat noin 1,5 km päässä edessä.
Päivänvaloa on tunti jäljellä.
Kaikkien pitää levätä.
Aloittakaa vartiointi.
Uneksitko?
Mitä?
Uneksitko?
Ihmisen pitää uneksia.
Tarkoitatko yöllä, kun nukun?
Ei, hassu.
Uneksitko meistä? Tulevaisuudesta?
Täytänkö kaikki unelmasi?
Mieti vähän sitä.
Minä vain vitsailin.
Minä en.
Hyvä on.
Minkä unelman haluat minun kertovan?
Valitse.
Joskus uneksin siitä...
Että olemme kaukana, missä kukaan ei tunne meitä.
Voimme aloittaa aivan alusta.
Etkö ole onnellinen täällä?
Olen.
Joskus vain toivon että olisin voinut tarjota enemmän.
Tarjota sinulle paremman elämän.
Älä koskaan ajattele noin.
Rakastan elämääni.
Yleensä...
Minä vain uneksin sinusta.
Etkö ymmärrä?
Sinä olet elämäni.
Tohtori?
Anteeksi. Nukuitko? – En.
Saanko kysyä paria asiaa?
Te olette hyviä ystäviä kersantti Takatan kanssa?
Toivottavasti.
Hän oli alunperin 100. pataljoonassa.
Hän ja Zaki ovat vanhoja sotaratsuja.
He kuuluivat Havaijin aluekaartiin ennen sotaa.
100. pataljoonasta haavoittui moni.
Noin 900.
Havaijin pojat menettivät 900 miestä alkuperäisestä 1 432:sta.
Miksi hän vaihtoi? Watada ja minä ajattelimme että heillä on kokemusta –
ja sitä jaetaan nyt muille.
Ehkä ei sittenkään. – Sinä puhut liikaa.
Anteeksi. Olin toimittaja.
Jimmyn pikkuveli kuului tähän komppaniaan.
Komentaja teki palveluksen.
Hän halusi pitää silmällä pikkuveljeään...
Mutta tämä kuoli ensimmäisessä taistelussa.
Kiitos, tohtori.
Sinä olet uusi. – Korvausjoukkoja.
Tulin kaksi viikkoa sitten.
Mistä tulit? – Arizonan internointileiristä.
Ennen sitä? Stocktonista, se on Kaliforniassa.
Melkein koko kaupunki joutui leirille.
Hyviä uutisia?
Isäni on kuollut. Vaimoni kirjoitti.
Sen tulo kesti kaksi kuukautta.
Hän oli vankilassa.
Vankilassa? – FBI pidätti Pearl Harborin jälkeen.
Miksi? – Häntä pidettiin vakoojana.
Olen kuullut tuollaisesta. FBI pidätti ihmisiä länsirannikolla.
Tämä oli ensimmäinen tapaus Havaijilla. Mikä oli syyte?
Hän oli buddhistipappi.
Eilen tuli 49 päivää kuolemasta.
Tiedän, ettei pitäisi kirjoittaa ylös.
Mutta muuten en muista. Vanha tapa.
Saanko kysyä vielä jotain? – Puhut paljon.
Monet sanovat niin.
Pelottaako teitä koskaan?
Joka päivä.
Ei kuoleminen.
Vaan miesten menettäminen.
Olitte läheinen kersantti Nakajon kanssa.
Voi luoja, Jimmy...
Se oli kuin olisin leikannut oman käteni.
Huomenna on kovat paikat. Mene lepäämään.
En osaa nukkua. Unettomuutta.
100. pataljoona kokee kovimpia.
2. ei pääse eteenpäin. – Tie vie vain ylöspäin.
Saksalaiset ovat tiellä. Olemme 500 jaardin päässä rinteestä.
Miltä rinteeltä?
Odotamme huomiseen. Kenraali haluaa hyökätä.
Katsokaa mitä löysimme.
Kappas vain. – Senkin ketkut!
Kersantti King!
Ne murtautuvat läpi vasemmalta. Siirrytään alemmas.
Selvä, sir!
Suurta vastarintaa. Emme pääse eteenpäin.
Ette saa pysyä siinä! Eteenpäin!
Toistan, eteenpäin!
Jimmy, ota joukkueesi ja hoitakaa vasen siipi.
Kakkonen menee oikealle, muut jäävät keskelle.
Meidät on määrätty etenemään. Linja on murrettava.
Eteenpäin!
Mitä...?
Tuli seis! Tuli seis!
Lääkintämiehet!
Kranaatti!
Perääntykää! Perääntykää!
Kersantti King!
Miss Nisei 1939...
Eli Takase!
Eli, mitä sinä teet? – Tämä on uskomatonta!
Tiesin että voitat. – Niinkö?
Olit kaikkein kaunein. – Olet ihana.
Älä itke, vielä pitää ottaa kuvia.
Rakastan sinua. – Mene nyt, sinua seurataan.
Oie, Wahiawa...
Ei tarvitse.
Pääsimmekö läpi?
Älä anna haudata meitä tänne.
Liian monta obakea.
Katso että tuhkat menevät kotiin Elin luo.
Onko selvä?
Alue? – Varmistettu.
Meidän on valmistauduttava... – Vastahyökkäykseen. Tiedän.
Richard?
Isä, oletko se tosiaan sinä?
Voi, Richard!
Kersantti Takata? – Sir?
Luutnantti Terry, 141. pataljoona.
Pelastitte minun mieheni.
Haluan kiittää teitä.
Olisitte tehneet samoin meille.
Epäilemättä.
Äläkä saata meitä kiusaukseen vaan päästä meidät pahasta.
Sillä sinun on valtakunta, voima ja kunnia. Iankaikkisesti. Amen.
Pelastimme Teksasin sotilaista 211 alkuperäisestä 275:stä.
100. ja 442. menettivät yli 800 miestä operaatiossa.
Kenraalit antavat käskyjä, sotilaat noudattavat niitä.
Me muut vain toivomme parasta siinä välissä.
Voi Luoja sentään.
Kuka tuo oli? – Teksasilaisten luutnantti.
Kova pirulainen.
Mitä mietit?
Hyvä että selvisit.
Jimmy.
Sano mitä voin tehdä?
Tule takaisin luokseni, Jimmy!
Isä?
Hyväksy kohtalosi.
Loppu sinusta seuraa mukana.
Freddy kirjoitti melkein joka viikko.
Hän yritti päästä käymään ennen kuin lähtökäsky tuli.
Mutta jostain syystä siitä ei tullut mitään.
Minä ajattelin –
että hän mietti ettei pitäisi tavata minua.
Hän murehti sitä –
että jäisin vain odottamaan häntä.
Pyysin häntä menemään naimisiin ennen kuin hän lähti. Kertoiko hän?
Ennen tämä oli lempiaikani päivästä.
Menin aina rantaan, olinpa missä tahansa.
Vain nähdäkseni auringonlaskun.
Ajattelin että kun aurinko laskee täällä –
niin se nousi hänelle toisella puolen maapalloa.
Joni, tämä on James Takata.
Hän on isäsi ystävä.
Hei.
Mene leikkimään.
Minä toin jotain.
Hänen piti tuoda tämä kotiin.
Freddie... uhrasi henkensä puolestani.
Tämä oli vähintä mitä voin tehdä.
Kiitos.
Kaikki järjestyy.
Oletko kunnossa?
Olen.
Isä opetti että buddhalaiset pitävät –
kaikkea elämää arvokkaana.
Hän opetti myös että jos valitsee taistelun, –
on hyväksyttävä päätöksensä jotta voi tuntea myötätuntoa.
Havaijilla on vanha sanonta –
että elämää pitää elää seuraavaa 7 sukupolvea varten.
100. ja 442. pataljoona koki suuria menetyksiä Italiassa.
He lähtivät Ranskaan 2 943 miehen voimin.
Taisteluissa kuoli tai katosi 204, –
yli 2 000 haavoittui, 882 vakavasti.
1. komppaniasta, joka pelasti teksasilaiset, jäi 8 miestä.
Teksasin komppanian pelastustaistelu –
on yksi arvostetuimpia taisteluja 2. maailmansodassa.
100. /442. pataljoona on USA:n eniten kunniamerkkejä saanut yksikkö.
Elokuva perustuu todellisiin ihmisiin ja heidän tarinoihinsa.
James "Jimmy" Takeo Nishikawan muistolle
KIITÄMME TUESTA SEURAAVIA HENKILÖITÄ