De fleste vil slet ikke se det, selv om beviserne er der.
Colleen på etteren.
Du har helt ret. Vi lever i en vildt underlig verden.
Alt det her begyndte at ske på et bestemt tidspunkt i vores historie.
Indtil 1950erne var der intet, men så begyndte det.
Observationerne, signalerne. Det er ikke til at benægte.
Det får en til at tænke:
"Hvad er der sket, siden der pludselig kommer så mange rumvæsner
efter tusinder af års tavshed?"
Det var atomkraften. De kunne mærke den.
Jeg mener, alle de megaton? Skulle det ikke være til at mærke?
De sporede den hertil.
Hvad vil de? Studerer de os? Vil de advare os?
Høster de os? Vi ved det ikke.
Men de er her.
De er her nu, og de forsvinder ikke igen.
6-2 Actual her. Vi har mistet jer af syne. Hvor er I? Skifter.
Forstået, 6-2. Øjeblik.
Helikopteren kan ikke se os.
Vi må være kørt forkert. Jeg kan ikke se en skid.
Fredag den 13. april.
Den sidste dag I mit liv… måske.
Hvad betyder det, når så mange er døde før mig?
De sagde, hun var smuk.
Det var hun vel også. Den menneskelige det af hende i hvert fald.
Og hvad med den anden det?
De mænd, hun dræbte, forstod de mon i et sidste glimt,
hvad hun var?
Kold. Ligeglad. Umenneskelig.
Umættelig.
Og frygtindgydende skøn.
Og den civilisation, der sendte hendes dna gennem rummet?
De vidste, at vi ville bruge den, at vi ville blande den med vores gener.
Men vidste de, hvilket uhyre det blev?
Hun blev skabt to gange. Hun bragte ødelæggelse to gange.
Nu er det min tur til at tage Eves krop.
Tage hendes døende dna og skabe noget bedre. Renere.
Først da vil vi forstå, hvorfor hun blev sendt hertil.
Først da.
Sæt farten ned.
Hun er død. Mon ikke hun er ligeglad?
Er du fra reserven eller hvad?
Det kan man godt sige.
- Vent. - Hvad er der?
Vi burde køre på en grusvej. Den, vi kørte forbi lige før.
Hold ind til siden.
Jeg sagde jo, du skulle blive på vejen.
Hørte du mig? Jeg sagde: "Hold ind til siden."
6-2, Mercy her.
Læg radioen. Nu.
- Jeg sagde, læg den! - Ja, ja! Fald dog ned.
- Har du lige været i Irak? - Klap i. Ud.
Hold da kæft!
Hallo! Mercy her. Lasten er levende!
Jeg siger: Lasten er…
- Gå så ud, som jeg sagde. - Hvad fanden laver du?
6-2 kalder Mercy.
Kan du høre mig?
Kan du høre mig? Skifter.
- Intet. - Find dem.
Er du...?
Eve.
Der er de. 25 km øst-sydøst.
De bevæger sig ikke.
Stadig ingen kontakt?
6-2 kalder Mercy.
Nej.
Send folk ind.
6-2 Jord.
Her er 6-2 Actual. Find Mercy.
Koordinater 87 Foxtrot. Skifter.
- Jeg kan ikke se nogen. - Lad os aflægge en visit.
- Hvem er han? - Specialisten Robert Kelly.
- Hvem var her ellers? - Chaufføren.
- Hvor er hans lig? - Aner det ikke.
Hun skal obduceres.
Undersøg ambulancen nøje og tilintetgør den så. Og find chaufføren.
Javel.
Goddag.
ASHLAND KRAFTVÆRK
Bæstet her har suget naturgas i sig og lavet det til strøm i over 50 år.
Hvad skal vi med det i det 21. århundrede?
Det larmer, er dyrt, ineffektivt, lunefuldt og så stinker det.
Og så er det den bedste måde at holde lyset tændt på.
Kom med, så skal jeg vise jer, hvordan vi afskaffer den.
Kom nærmere.
- Hvordan går det? - Fint, Dean.
Mine damer og herrer, må jeg præsentere Tokamak.
En prototype fusionsreaktor. Universitetet indgik en aftale med byen om at bygge den.
Det er endnu eksperimentalt, men snart vil alt fra biler og mobiler
til vaskemaskiner og sågar rumfartøjer
blive drevet af ren, ubegrænset energi takket være atomet.
- Hvordan virker den? - Godt, at du spørger.
Tænd den, Glen.
Vi kommer hydrogen og deuterium i reaktoren
og varmer det op til ti millioner grader.
Så forsøger vi at fusionere dem, hvilket skaber en masse energi.
Det er ligesom solen.
- Er det lige så varmt som solen? - Ja.
Er det ikke farligt?
Jo, meget. Men bare rolig.
Der sidder en række magneter, styret af anlægget.
De holder den supervarme plasma derinde.
Luftstrømme holder på trykket, og væggene er næsten to meter tykke.
En halv meter tykkere end siderne I Gizapyramiderne.
Jeg ville gerne sætte den i omdrejninger for jer,
men det er der kun en, der kan, afdelingschefen, som har sin egen nøgle.
På niveau C ligger værkets cafeteria.
Deres grillede ostesandwich er god, men ikke tunfisken.
Jeg må tilbage til timen. Tak skal I have.
- Tusind tak. - Tak.
Selv tak. Farvel.
Her ser … den T4-bakteriofage virus.
Naturens mest elegante dræber.
Se den lige. Er den ikke smuk?
Den invaderer levende celler og har dræbt uhæmmet siden tidernes morgen.
Hvem har lavet den? Hvor kommer den fra?
Hvilken udødelig vilje skabte denne frygtelige symmetri?
Mellem os sagt, så tror jeg…
Hvem er du?
- Dean. - Din? Skal du være morsom?
- Nej, mit navn er Dean. - Det var dog grimt.
- Hvabehar? - Du er vist ikke på det her hold.
- Jo, jeg er. - Det tror jeg ikke.
For så ville du være kommet til tiden sammen med alle de andre.
- Det skal ikke gentage sig. - Mellem os sagt…
Jeg tror, at vi har skabt disse vira.
Det er vores egne mikrober, der udvikler sig og muterer.
De bliver en forbandelse, en straf, og de fordobler vores sorger.
- Det perfekte rovdyr. - Det ved jeg nu ikke…
- Hvad sagde du? - Ikke noget.
Gentag det bare.
De sagde bare, at vira er perfekte, men det er de ikke.
De kan ikke reproducere sig alene, og det er deres akilleshæl.
Uden en vært er de bare døende proteiner.
Du skal vist arbejde for CSB.
Det forstår jeg ikke.
På fjerde kælderetage Centeret for Sygdomsbekæmpelse
opbevarer de i frossen nitrogen
verdens sidste levende koppevirus.
Den skal nu udslettes.
Uddø.
Ligesom dronten, dinosauren…
Det glæder dig vel, gør det ikke?
Hvorfor skal du bestemme, om en art må overleve?
Hvabehar?
Hvad gik der af ham?
Artsist.
Artsist?
- En, der ser ned på andre arter. - Ja, men det er da langt ude…
- Fik du tit bank som barn? - Klap .
- Har du småpenge? - Ja.
Fedest. Kom, så køber jeg noget lækkert til dig i en automat.
- Tak. - Du er nemlig sød.
Dean! Har du lige et øjeblik?
Pis!
Jeg er smuttet. Jeg skal nå en online-auktion.
Ja, dr. Turner.
Som leder af din afdeling er det mit ansvar at vurdere din indsats.
Jeg er foruroliget over det, jeg ser. Du stikker næsen i alt!
Fysik, biokemi, bio-teknik. For mange interesser, for få resultater.
- Især på sidste år. - Jo, men Tokamaken…
Glem det. Fusionsenergi er utopi.
- Hvabehar? - Vi siger kontrakten op.
Så find dig et godkendt projekt hos en professor…
.eller også mister du legatet næste semester. Forstået?
Øjeblik, det kan De da ikke bare gøre.
- Jeg kan gøre, hvad jeg vil. - Hør lige på mig.
Nar!
Kat?
Kat.
Jeg er sulten.
Hvordan kom du ud af laboratoriet?
Jeg er sulten!
Du vokser også 15 centimeter om dagen.
- Hummer. - Hvad mener du?
Hummerfest
De viser den hver time.
Rød hummer. Til skaldyrsspiseren I dig.
Hvad har du ellers lært af tv'et i dag?
Nej, nej.
Hvis du skal spise heroppe, så brug bestikket, ikke?
Det er en gaffel, og det her er en kniv.
Med hummer stikker man gaflen herind, sådan.
Så skubber man nedad og… trækker.
Sara.
Hvad siger du?
Du har ikke noget navn.
Sara.
Ja. Sara.
Inden du sover, er der noget, du skal love mig.
Jeg lader være med at låse dig inde, hvis du lover ikke at forlade huset.
Aldrig.
Verden udenfor er farlig for dig.
Farlig?
Du bliver meget hurtigt voksen. Din barndom…
. varer kun nogle dage, ikke år.
Du er nemlig tredje generation af noget helt særligt.
En udenjordisk livsform.
Skabt af en ny dna-streng,
som kom fra det ydre rum.
Sådan er det.
Nogle af mine kollegaer ville studere din art.
Det gik ikke godt. Jeg vil ikke begå samme fejl.
Jeg vil bare passe på dig, for jeg tror, at der er en besked,
en meget vigtig besked, inden i dig.
Grunden til at du er her.
En dag fortæller du mig, hvad det er. Når du selv er klar.
Er der andre ligesom jeg?
Ikke ligesom du.
Du er enestående…
.og det vigtigste i mit liv.
Bare rolig. Hun er færdig med at give Dem hovedpine.
Underskrift?
Øjeblik. Vent lige et øjeblik.
Det passer ikke. Gravid?
Det var hun. Hun har også født, ser det ud til.
Den gule kopi er til Dem. Jeg skal bruge den øverste.
Ingen papirer. Det er aldrig sket. Og brænd liget nu.
Javel.
OBDUKTIONER BEGRÆNSET ADGANG
Abbot, det er dr. Turner. Jeg har ledt efter Dem.
Rapporten til fonden. Jeg skal redegøre for, hvad De har brugt pengene til.
Hvabehar?
Hvis det er for besværligt at udspecificere, så giv mig bare en…
Fandens!
MÅ IKKE FORSTYRRES
- Dr. Turner… Jeg har ikke tid… - Dr. Abbot?
Ja?
Hvor er den?
- Hvor er hvad? Hvem er De? - Hvor er den?
Jeg ved ikke, hvad De taler om eller, hvem De er.
Hvis De ikke går, ringer jeg til vagten.
Der er ingen vagter.
Vent, jeg ringer efter hjælp.
Du kan ikke kende mig, vel?
Nej.
Den aften i ambulancen…
. skoven. Husker du det nu?
Du er drengen.
En halvblods.
- Hvordan kom du…? Hvor har du...? - Jeg flygtede… ind i skoven.
Hvordan fandt du mig?
Det bliver meget nemmere for dig, hvis du siger, hvor den er.
Du har åndedrætsbesvær.
Hvis jeg ikke ved, hvad der sker, kan jeg ikke hjælpe dig.
Jeg skal bruge en blodprøve.
Der er andre, som er syge.
Andre?
Halvblods.
Ligesom jeg.
Der er fremmedstrukturer her, men ingen vira.
Hvis jeg ikke vidste bedre, ville jeg tro, det var pollen.
Det er pollen. Og støvpartikler.
Det er almindeligt i blodet. Det burde ikke gøre dig så syg.
Antihistaminer burde rette op på det.
Det burde gøre det.
- Har de andre det lige sådan? - Ja.
Ondt I halsen, eksem og ingen forklaring.
Du burde ikke… Du burde ikke blive så syg.
Før mig til den… nu.
Hr. professor? De ville tale med mig.
Ja, jeg ville tale med dig.
Hvad er der sket? Har De ikke sovet?
Det kan man godt sige.
- Jeg har hørt, at Turner lukkede kassen? - Ja.
Det er jeg ked af.
Tak.
Jeg tror, at jeg kan hjælpe dig.
Der er noget, du skal se.
Gå bare ind.
- Kors! - Se nærmere på det.
Hvad fanden er det?
Det håbede jeg, at du kunne sige mig.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Det er organisk.
- Hvor kom det fra? - Det er en halvblods.
Resultatet af en uheldig kombination af menneskelig og udenjordisk dna.
De defekte gener gjorde den sårbar over for småting.
De er dødsdømte som art, og de ved det.
Hvis den kunne finde mig,
må vi gå ud fra, at der er andre på vej.
Måske mere desperate og farlige.
Øjeblik… De vil ikke bare dissekere den, vel?
Nej.
Hvad så?
Noget stort…
...der vil sikre mig en plads i det videnskabelige panteon.
Og dig, selvfølgelig.
Jeg taler om at skabe
en sygdomsresistent, perfekt, udenjordisk art.
Hvordan?
Først skærer vi vores ven her i stykker,
så fjerner vi den svage menneskelige dna,
og skaber en ren stamme af udenjordiske nukleinsyrer.
De halvgamle fjolser i genetikverdenen,
der hænger medaljer på hinanden for at have kortlagt dna…
Kortlagt!
Hvad nytter det, hvis man ikke bruger det til noget?
Selv hvis De får ren dna, skal den stadig parres med noget.
Du er ved at være med.
Lad os få den ud herfra.
Stille og i småbidder.
Der er skraldesække i skabet.
Jeg vidste det. Og hvad arbejder vi så på?
Det… det må De undskylde. Undskyld, at jeg bare gik ind.
Jeg ville ikke forstyrre. Jeg skulle bare tale med Abbott.
- Han er her ikke. - Så kommer jeg bare en anden gang.
Vil du gerne ind?
Hvorfor ser du ikke på mig? Er jeg ikke tiltrækkende?
Du er efter enhver målestok… perfekt.
Er du Abbots kæreste?
Husholderske?
Bare en ven.
Bare venner. Ingen grund til at bruge navne.
Din mangel på hæmninger er virkelig… inspirerende.
Pas på, den er fra Brooks Brothers. Drømmer jeg? Er jeg vågen?
- Hvad fanden rager det mig? - Så er det nok.
Du må gerne gå.
- Hvabehar? - Gå. Luk døren efter dig.
Ikke så hurtigt.
Den slags sker ikke hver dag.
Jeg synes, vi skal gøre det.
Nej!
Det er uhøfligt at være en narrefisse! Ved du ikke det?
Her.
Lad os komme ind.
Hvad er der?
Det er sket.
- Hvad er sket? - Sara?
- Hvor er du? - Hvad er der sket?
Hvor er du, Sara?
Kors I hytten!
Hvad fanden er der sket? Hvad pokker laver han her?
Imponerende.
Hun er allerede ret stærk.
- Hvad gør du? - Hans adgangskort kan være nyttigt.
- Vi må ringe til politiet. - Det synes jeg ikke.
Der ligger et lig i dit soveværelse!
- Turner bad selv om det. - Det er jo vanvittigt.
- Du vil vel ikke melde det? - Jo.
Det er ikke mord. Hun fulgte sit instinkt.
Instinkt?
Det er ude af kontrol. Vi må ringe til politiet.
Vil de mon tro dig, når du siger, at han blev dræbt af et rumvæsen?
Du skændtes faktisk med offeret for nylig
om dit legat… som han fratog dig.
Det er jo skørt.
Dean!
Du må hjælpe mig, Dean.
Sara laver æg nu.
Vi kan skabe noget. Noget fantastisk.
Hvis du går nu, er det tilbage til reagensglas og bunsenbrændere.
- Dem kan jeg godt lide. - Du er oprevet. Det er heller ikke rart.
- Det er for videnskabens skyld. - Det må du gøre bedre.
Resultatet. Udfaldet.
Du må ikke glemme, hvad det vil betyde.
- Jeg vil have det i æren. - Hvad?
Mit navn ved siden af dit i alt, hvad vi gør.
Det er i orden.
- Jeg troede, du ville afslå det. - Og give dig en udvej?
Du vil slet ikke ud af det.
ASHLAND KRAFTVÆRK NICHOLAS TURNER
Giv mig Turners nøgler.
Jeg skaffer os af med bilen.
Kom.
Nu skal vi finde Sara.
Hvordan? Du ved ikke, hvordan hun ser ud nu.
Næ, men jeg skal nok genkende hende.
- Hun kan være hvor som helst. - Nej.
Hun er i nærheden.
Lørdag aften i en universitetsby.
Det vrimler med parringsmuligheder.
Hold da kæft, skat!
Det er min tur. Jeg har altid ledt efter en pige, der kunne give mig en røvfuld.
Hvad med lidt tunge?
Den vil du ikke have.
- Hun er her ikke. - Hvad, hvis hun ikke kommer tilbage?
- Det gør hun. - Hvor ved du det fra?
Vi har accepteret hende, givet hende mad og husly.
Du ser træt ud. Få dig lidt søvn.
Tak.
Er der noget galt, min ven?
Du må jo hundefryse. Har du et navn?
Jeg hedder Colleen. Lad mig køre dig hjem.
Der sker ikke noget. Kom.
Du skal ikke være ked af det. Der findes ingen gode mænd.
Hvad skal man gøre?
Nogle gange må man lade sig nøje.
Andre gange kryber man i seng med en bog og et stykke chokolade.
Ja, jeg er vild med science fiction.
Alt det deri Roswell? Den er god nok.
Jeg skal til en konference om regeringssammensværgelser.
Jeg kan afværge en bortførelse af rumvæsner.
Kan du?
Tro mig, det er virkelig en underlig verden, vi lever i.
- Drej her. - Jamen…
Drej!
Stop!
Der er altså ikke noget derude, min ven.
Hvor skal du hen?
Jøsses!
Du godeste!
Er du fra forstanden? Hvorfor løb du efter...?
Hvad laver du?
Åh, gud.
Åh, nej…
Åh, gud….
Kors…
Start! Start!
Start!
Rolig, rolig, jeg kan godt!
Næste station, Ashland.
Nar.
Op og slå på tromme.
- Hvad er klokken? - Hvad hedder hun så?
- Hvem? - Hende, du var ude med indtil kl. 3.
Ingen. Pis.
- Hvor skal du hen? - Til time.
En søndag?
Hallo?
Undskyld, jeg kommer for sent, men mit vækkeur ringede ikke.
Hallo?
- Hvem er du? - Dean. Du må være Sara.
- Hvor kender du mit navn fra? - Jeg arbejder for Abbott. Slip mig.
Du kommer for sent… igen.
Undskyld.
Jeg har lige mødt Sara. Hun er vel nok kær.
Hold dig hellere fra hende, når du kan.
Der er ingen grund til, at I skal være unødigt sammen.
Og en ting til: Hun må ikke vide, hvad vi foretager os hernede.
Så vidt hun ved, vil vi bare… observere og studere hende.
Immunsystemet er helt i smadder.
Lungerne er stoppet til med alle mulige giftstoffer.
Jeg vil vædde med, at de alle sammen ender sådan her.
- Sker det også med Sara? - Nej, nej.
Hendes bedre dna burde…
. holde hende sund og rask.
Nu skal du høre, hvor vi er.
Jeg har taget Fitchs filer fra Projekt Athena og lavet en dna-sammenligning
af de tre generationer af den udenjordiske livsform.
Sil, den første.
Skabt af lige dele menneskelig og udenjordisk dna.
Godt forsøg.
Og det er så Eve, en genetisk kopi af originalen.
Blodet var ekstremt giftigt hos dem begge.
Deres adfærd var uforudsigelig, ofte aggressiv.
Sygdomsfri,
let følsomme over for klorbrinte.
Halvblods… De første, der opstod naturligt uden for laboratorierne.
Moderen var menneskelig, faderen en astronaut, der var bærer af udenjordisk dna.
Resultatet blev ustabilt afkom, der var plaget af sygdomme.
Evolutionsfejl uden forsvar mod infektioner.
Her har vi det perfekte…
.eller noget nær.
Den halvt menneskelige mor gør, at Sara stadig har spor af vores dna,
men hun er foreløbig den mest rendyrkede.
Ingen…
Jeg går ud. Du skal ikke prøve at standse mig.
Har jeg forhindret dig i noget, Sara?
Det er dit hjem, ikke et fængsel. Vi er dine venner. Du kan gøre, hvad du vil.
- Du lader hende da ikke bare gå ud? - Hvorfor ikke?
Er det ikke hemmeligt? Skal vi ikke have æggene?
- Det skal vi da, ikke? - Jo.
Der kan ske alt muligt. Hvad, hvis hun ikke kommer tilbage?
Det gjorde hun i går.
Sara har udelukket vores art som mage.
Hun er så rendyrket, at hun ikke kan finde en genetisk mage.
Hun kan altså ikke få noget. Gider du at give mig en hånd?
Projekt Athena, ikke?
Ham dr. Fitch har allerede forsøgt at skabe et væsen med dets egen dna.
Det havde nær knust isolationskammeret.
Jeg agter ikke at gentage dr. Fitchs fejl.
Ren udenjordisk dna er selvfølgelig for farligt.
Når det kommer ind i Saras æg, skal hendes menneskelige kromosomer nok dæmpe det.
- Hvad vil Sara synes? - Sara har ingen følelser.
Lad os komme videre.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Jeg skal have et værelse.
Skriv under her.
- Der er noget galt. - Der er ikke noget galt.
Der er noget galt med dig. Du er syg.
- Jeg fejler ikke noget. - Jo, du gør.
Du er ved at døl
Du må ikke vende os ryggen!
Hej.
Sara? Vent.
Der er noget, du skal se.
Sæt dig ned.
- Hvad er det? - Det er skak. Et spil. Det er sjovt.
Kongen er den vigtigste, men også den mest sårbare.
Der er flere brikker, og de kan flytte sig.
Det er reglerne. Det er nemmere, hvis jeg viser…
- Start. - Hvad mener du?
Hvid begynder.
Godt.
Du har prøvet det før.
Nej.
Du mener da ikke, at du bare ved at se bogen…?
Nemlig.
Det er din spøg, ikke?
Wow…
Skakmat.
Hvordan gør du?
Jeg må se at få sovet.
Ja.
Du... Vi skulle måske… en dag…
- Hej. - Hvad er der sket med din hånd?
Det var en bunsenbrænder.
Har du set afdelingens hjemmeside i dag? Det er vildt.
Hvad er der med den?
"Hej. Jeg hedder Amelia,
og jeg leder efter én i et anerkendt biokemisk program,
der har arbejdet med avanceret dna-elektroporation for nylig."
Se hende lige! De øjne, mand. Det kalder jeg sovekammerøjne.
- Hun kan da ikke være biokemiker. - Er det ikke lige meget?
- Hvad nu? - Jeg vil se, hvor skør hun er.
Idiot.
Hun svarer allerede.
Det er Amelia…
- Frem med kreditkortet. - Hun er langt ude. Jeg er forelsket.
Først må jeg stille nogle spørgsmål.
Har du arbejdet med protoplastisk celleopslæmning?
Især transmembran ledning og permeabel diffusion?
Har du målt porekoefficienter
over 10c minus 16 meter i anden per sekund?
Hvis du har, så send mig nogle prøveeksempler i en e-mail.
Hvis jeg synes om, hvad du skriver, kan vi mødes. Du bliver ikke skuffet.
- Det er irriterende. - Sluk pc'en. Sluk den nu bare.
Hov! Hvad er der galt med dig? Du har været underlig i flere dage.
Du lusker rundt, forsvinder… Hvad foregår der?
Ikke noget.
- Echelon opfangede dette i en stikprøve. - Hvad er det?
Masse-e-mail. Den blev sendt til alle servere i biokemiske programmer.
Terminologien er ekstremt specialiseret. Ordene passer med Projekt Athena.
- Athena… - Blev det ikke lukket?
- Hun skal findes. - Javel.
Der er noget, du skal vide.
Det er helt galt, hvis du får følelser for Sara.
- Følelser? - Ja. Hun knuser dit hjerte.
- Hvem siger, jeg har følelser for hende? - Det er fristende.
Jeg ved godt, at hun ikke er tiltrukket af mennesker.
Hun gør kun det, der er i hendes biologiske interesse.
Gør mig en tjeneste.
Jeg skal nok stjæle udstyr, dissekere rumvæsner, begrave lig,
men lad være med at give mig råd om piger.
- Ingen ved noget om det, vel? - Selvfølgelig ikke.
Der er du.
Vi skal bruge en ny blodprøve. Du ved, hvordan det foregår.
Du virker anspændt.
Og dit blodtryk er…
140.
Alt for højt.
- Hvad er der galt? - Jeg vil hellere have, at Dean tager prøven.
Dean?
Udmærket.
Det tager kun et øjeblik.
Hvad fanden er det?
Det må være en anden halvblods.
- Hvad laver du? - Det er et nødsystem. Kulbrintegas.
Det kan Sara ikke tåle. Kom!
- Nej, bliv her! - Hvad med projektet? Hun må ikke dø.
- Det er her. - Har du taget hendes æg?
Den første nat efter hendes pubertet. Jeg lagde hende i narkose, mens hun sov.
Derfor fik hun lov at gå ud.
- Kom nu, han voldtager hende. - Nej, Dean.
Fandens!
Skynd dig, hent Sara!
Af sted!
Abbot!
Hør her… Du skal nok klare det.
- Du klarer det. Du skal nok klare det. - Næppe.
Kom.
Absurd.
Det kan ikke bare ende sådan.
Nej, det gør det heller ikke. Vi tager på skadestuen.
De andre halvblods… De bliver ved med at komme.
Mere og mere farlige.
Æggene…
Gør det, Dean.
Skab den nye art.
Gør det.
- Du er i livsfare. - Det forstår jeg ikke.
Kan du se den der? Dine æg er i den. Udenjordiske æg. Forstår du det?
De andre halvblods skal bruge dem for at overleve som art,
og Abbot ville have dem…
Abbot ville skabe en renere udgave og vinde en Nobelpris.
Men jeg synes, vi skal lukke Edens Have nu.
Hvad med mig?
Du kan velsagtens leve 400 år.
Hvis jeg ikke avler, forsvinder truslen så mod din art?
Ja.
Men med min dna kan du skabe flere som jeg.
Hør her, Sara. Bare fordi man kan noget, betyder det ikke, at man bør gøre det.
Så er det vist farvel, doktor.
Ammoniumnitrat og perklorsyre. Jeg håber, du synes om det.
Sara?
Er du her, Sara?
Sara?
- Vi burde ikke gøre det. - Vil du ikke have mig, Dean?
Selvfølgelig vil jeg det, men… hvorfor vil du have mig?
Det vil jeg bare.
Nej… du er ikke tiltrukket af mennesker.
Du er ude på noget.
Abbots arbejde var vigtigt.
Arten må leve videre. Det er op til dig.
Hvorfor betragter du det ikke bare som en udveksling af tjenesteydelser?
Hul i det…
Jeg kan ikke.
Det er op til dig, Dean.
Hvad er der?
- Har du hørt det om Abbot? - Hvad er der med ham?
Han er forsvundet.
Ligesom dr. Turner.
Det er to professorer på et semester.
Gad vide, om der er en specialiseret seriemorder løs?
Nå, men…
Jeg har hørt fra Amelia.
- Amelia?
Hende silden, der ville have oplysninger om elektroporation.
- Skrev du til hende? - Ja.
Hun kunne godt lide mine data.
Hvilke data?
Er der noget, du gerne vil fortælle mig?
- Hvad snakker du om? - Du lød din notesbog ligge.
Har du rodet i mine ting?
- For helvede! Hvorfor? - Det er genetisk umuligt.
- Hvad fanden er det? - Det kan jeg ikke sige. Jeg er ked af det.
Hun sagde, det var perfekte data. Og så begyndte hun at stille spørgsmål.
Hvem jeg var, hvor jeg fik det fra… om jeg var i forbindelse med rumvæsner.
Jeg tænkte: "Hun er virkelig gal."
Øjeblik… Hun har din e-mail-adresse.
Og hvad så?
Så kan hun finde os.
Og hvad så? Hun er en harmløs tøs.
Ikke?
Hvad skulle det være?
Det er en tankstation, ikke?
Fyld den.
Er du sikker på, at du ikke har brug for andet?
Jo… Hvor kan jeg tisse?
Dametoilettet er omme bagved.
Tjek lige olien også…
. hvis det altså ikke er for svært for dig.
- Her er ingen sæbe. - Du må hellere indgive en klage.
Du må hellere komme ud herfra.
Jeg må hellere lære dig gode manerer.
Det kan godt være.
Kors! Hold op… Du tager livet af mig.
Skal vi slutte os til festen?
Kors i røven!
Cobb?
Alt i orden, Cobb?
Hun kørte ham træt.
Cobb?
Kommer nu.
Jeg hedder Amelia. Du må være Hastings.
Hvor kan jeg gøre mig i stand?
Vil du have en drink eller noget?
Hvordan var turen?
- Hvor er dit laboratorium? - Laboratorium?
Jeg vil se det. Jeg vil se det hele.
Og bagefter… får du din belønning.
- Vil du ikke...? - Hvor har du fået dit eksemplar fra?
- Det har vi ikke talt om. - Mit eksemplar?
- Er der noget galt? - Nej.
Hvem bor her mere?
Ingen. Kun mig.
Godt.
Du… Det var altså bare en spøg. De data, jeg sendte dig, var rent opspind.
- Det var noget, jeg fandt på. - De data har du ikke fundet på.
- Sig nu bare, hvor du har dem fra. - Det har jeg sagt. Det er opspind.
Hastings…
Du har ikke været ærlig over for mig.
Det bliver anderledes fremover.
Jeg kom efter noget bestemt, og det giver du mig.
Tro mig. Du vil hellere gøre mig glad
end vred.
Hov!
- Ud af gangen! - Nej!
Pis…!
Sæt dig ind, Dean.
Vi har åbenbart stadig et problem med Projekt Athena.
Hvem er du? Hvorfra kender du mit navn?
Hvad vil de have, de tingester? Hvorfor har de bortført din ven?
Jeg ved det ikke med sikkerhed.
Jeg tror, at de skal bruge videnskabelige oplysninger for at skabe en ny art.
- En ny art?
Den nuværende uddør snart. De vil have min liderlige ven til at hjælpe.
- De må ikke formere sig. - Hvem sagde du, at du arbejder for?
Det sagde jeg ikke.
Vi har prøvet det her før… to gange.
De to første gange endte vi med en regning fra hæren på 700 millioner dollar
og en kongresundersøgelse.
Jeg har hverken budgettet eller nerverne til det.
I øvrigt får disse operationer mig til at tænke "overreaktion".
- Du arbejder for regeringen. - Nej, jeg er llmousinechauffør.
Den nuværende regering har meget mindre smag for science fiction.
Så jeg er her ikke I embeds medfør,
og vi tager os ikke officielt af sagen.
Hvad vil du gøre?
Du og jeg skal ordne det her uofficielt.
Hun har nok fundet Sara og taget Hastings med til Abbotts laboratorium.
- Der er alt udstyret. - Vi kan ikke bare storme ind.
Vi må finde Saras svage punkt.
Du kan hacke dig ind i Abbotts database, ikke?
- Det tror jeg. - Godt, så gør det.
Javel.
Går det fremad?
Det er lidt forvirrende med alt det her.
Du skal bare koncentrere dig.
Se så at komme i gang.
Har du tænkt dig at slå ham ihjel?
Er det ikke ligegyldigt? Der er et helt universitet.
Jeg finder bare en anden videnskabsmand.
Hvad er det?
Abbots skemaer over rumvæsnerne.
Vi har snart ikke mere tid. Nogen svage punkter?
De halvblods har svækkede immunsystemer,
så vi kan dræbe Amelia med forurening.
Hvilken slags?
Klorbrintegas. Det burde være livsfarligt for hende.
Det virker ikke på Sara. Hvordan slår vi hende ihjel?
- Hvor skal du hen? - Det er ikke mit problem.
Se på mig!
Du har det godt nu, men hvad med senere?
Du er vores eneste håb. Det er op til dig.
Dine ægceller ser raske ud.
Du kan følge med på skærmen der.
Jeg burde kunne sprøjte dna'en direkte ind i dem.
Hvad sker der så?
Vi kan dyrke dem i en opløsning af kulbaserede molekyler, en membranpose.
Når det begynder at vokse, gør vi bare beholderen større, indtil det kan ånde.
Gå i gang.
Hvad venter du på?
I må ikke tvinge mig til det her…
Gør det.
- De burde snart komme ud. - Jeg håber, det virker.
Han har mine æg.
Der er han. Alt i orden?
- Hvordan går det? - Skønt. Er det dem?
- Ja, dna og æg. - Vi har beholderen. De kommer efter den.
- Hvem er det? - Min chauffør.
Du havde ret, mand. Jeg skulle ikke have sendt den e-mail.
Sæt dig nu bare ind.
Hallo! Stands!
- Jeg skal bruge lidt tid. - Giv mig æggene!
- Hvorfor går du ikke bare hjem? - Lad os komme af sted.
Du kommer med mig.
Denne vej.
Advarsel. Indkapslingsdør lukker.
Dr. Turner. Adgang tilladt.
Genindtast kodeordet.
Indkapslingsdør lukket.
Tokamaks tryk falder.
Kors!
Det er æggene. Hun følger efter æggene.
Netop.
Det er planen. Vi er gået.
Hun hopper på den.
Hvor fanden er Dean? Han skulle være her.
Dean!
Hvor er kontrolrummet?
- Heroppe! - Tokamaks tryk falder.
- Hvad har I egentlig gang i? - Senere.
Fjernbetjeningen er væk.
Han har overtaget reaktoren. Den er aktiveret.
- Han sænker trykket. - Jeg håber, du ved, hvad du foretager dig.
Hvem er det?
Stands. Rør dig ikke.
Hvad er der?
Er der noget galt med mit ansigt?
Lige en ting til…
Tokamaks tryk falder.
Han slukker magneterne.
- Hold dig til planen, Dean. - Den springer i luften.
Hvad? Det var ikke med i planen.
MAGNETKRAFT
- Luk skakten, Dean. - Hvorfor?
Ellers slipper eksplosionen ud I atmosfæren og tager os med.
Hvad? For fanden, Dean. Luk den skakt!
- Advarsel. Magnetfejl. - Nu. Nu!
Luk så den skide skakt, Dean!
Pis!
Nej, Sara!
Pis! Vent.
Det er overstået.
Indkapslingsdøre sikret. Magneter genoplader.
- Han lukkede nok skakten. - Ja. Lad os finde Dean.
Kom nu! Af sted.
Vi leder stadig efter årsagen til eksplosionen.
Den eksperimentelle reaktor stod langt inde i kraftværket.
Systemet viser, at en vis dr. Nicholas Turner var der på eksplosionstidspunktet.
Hvis han overlevede, vil vi meget gerne tale med ham.
- Er du vågen? - Ja.
- Hvordan går det? - Nogenlunde.
- Lægen siger, du nok skal komme dig. - Ja.
Jeg har taget dit yndlingssmudsblad med.
- Så du Wasach i fjernsynet? - Ja.
Han sagde, at du skulle besøge ham i Washington, når du har det bedre.
- Gjorde han? - Aki orden.
Turner får skylden. Han takkede os sågar på regeringens vegne.
Du, alt det her… Jeg er ked af det.
- Jeg er sulten. Er du sulten? - Ja.
AMERIKANSK VIDENSKAB
Nej.
Næ, nej…
Nej.
Dean!
Hej.
- Hvad laver du...? - Hvad er der?
- Hvad fanden foregår der? - Jeg rydder bare op.
Nej. Jeg mener ovenpå! Der er… Kors.
Bare rolig. Der er noget, jeg ikke har fortalt dig.
Sara…
- Du sagde, det var overstået. - Det er det også. Hun har det, hun ville have.
Det, hun…? Hvad har du gjort?
Der var lidt tilbage af den halvblods dna,
så jeg fjernede de defekte menneskedele og skabte ham.
Abbots fejl var, at han satsede på Saras æg.
Hun kunne jo ikke avle med sit eget genetiske materiale.
Så jeg skabte en ny udelukkende med den anden dna.
Det er to adskilte linjer.
Nu må du klare dig selv, så…… pas på.
Vent, Sara.
Den aften på gangbroen… Du reddede mit liv.
Men dine æg var allerede væk. Du havde ikke brug for mig. Hvorfor gjorde du det?
Det kan være, du selv finder svaret en dag.
Fedt.
Vi går alt det igennem, og så ender du fandeme med at give hende en kæreste.
Ingen bør være alene.
Du har dømt verden til undergang. Når de to først begynder at parre sig…
Jeg sagde ikke, at han kunne få børn.
- Du har gjort ham… - .steril.
Jeg nippede kromosomerne af, inden jeg begyndte.
Hvad sker der, når det går op for dem, at han er steril?
Det bliver de næppe begejstrede over.
Det ved jeg ikke.
Kom. Jeg giver morgenmad. Det er min tur.
Danske tekster: www. broadcasttext.com
....::::Rippet af Firewalker.dk::::....