Tidligere i Desperate Housewives.
Hvis Mary Alice havde en krise, så havde vi vidst det.
Hun bor 15 meter væk, for guds skyld.
Gabby, kvinden begik selvmord. Der må være foregået noget.
Hver gang jeg møder den mand, tager han mig på røven.
Jeg tjente 200.000 på at gøre forretninger med ham i fjor.
Lad ham bare tage dig på røven.
Hvorfor er du ikke lykkelig?
Det viste sig, jeg ønskede alle de forkerte ting.
- Hvad er det? - Et brev adresseret til Mar Alice.
Mary Alice, hvad gjorde du?
Der sker noget sært, når vi dør,
Vores sanser forsvinder,
Smagssans, følesans og lugtesans bliver et fjernt minde,
Men vores syn? Vores syn udvider sig,
Pludselig kan vi se den verden vi forlod meget tydeligt,
Det meste af det, de døde kan se, kunne også være synligt for de levende,
Hvis de bare ville tage sig tid til at se efter,
Som min veninde Gabrielle,
Jeg skulle have set, hvor ulykkelig hun var,
Jeg så kun hendes tøj fra Paris,
hendes platinjuveler
og hendes splinternye diamantur,
Hvis jeg havde set nærmere efter, havde jeg set, at Gabrielle var ved at drukne
og desperat søgte efter en redningsflåde,
Heldigvis for hende fandt hun en,
Gabrielle anskuede sin unge gartner
som et middel til at give sit liv lidt spænding,
Men nu ville hun snart opdage, hvor spændende hendes liv kunne blive,
For pokker da. Kom så.
Skynd dig!
Kom nu.
- Hvor er mit tøj? - Jeg finder det. Ud.
Hvor?
- Ud af vinduet. - Hvad?
Af sted!
- Hej, skat, du er tidligt hjemme. - Mit møde blev aflyst.
- Tog du ikke brusebad i morges? - Jeg har lige motioneret.
Hvor er John?
- John? - Ja. Hans varevogn holder ude foran.
Gabrielle gik i panik,
Hvis hendes mand opdagede hendes hemmelighed,
ville han gå fuldstændig amok,
- Hej, Mr Solis. - Hej, John.
- Har du klippet figentræet? - Det gør jeg, når jeg er færdig.
Okay.
Hun blev hurtigt mindet om,
- at hvad Carlos ikke kunne se,,, - Ja. Det skal jeg nok.
kunne ikke skade hende,
Den fredelige facade på Wisteria Lane var for nylig krakeleret,
Først af mit selvmord,
Og så af opdagelsen af en seddel blandt mine ejendele,
der antydede en mistænkelig grund til min desperate handling,
Mine venner samledes for at drøfte konsekvenserne,
Vi bør give den til Paul.
Han sørger stadig, Susan. Han vil sikkert gå helt amok.
Hun var hans kone. Han fortjener at vide det.
Vi kunne gøre det blidt. Vi kunne sige det over kaffe og wienerbrød.
Det bliver sjovt. "Din kone begik selvmord pga. en dyster hemmelighed."
- "En basse mere?" - Vi kan kontakte politiet.
Måske er det bare en syg joke.
Hvis det er, var den temmelig usmagelig.
Nej, det var alvor. Jeg ved det.
Vi må finde ud af, hvad der foregik.
Det er muligt, vi ikke vil synes om det, vi finder.
Er det ikke værre at være uvidende
og forestille sig, hun gjorde forfærdelige ting?
Det er det ældgamle spørgsmål: Hvor meget vil vi vide om vores naboer?
Mine venner havde ret i at være bekymrede,
De ved, at alle familier har hemmeligheder,
Min søn og min mand kunne have fortalt dem,
at man skal tænke sig om, før man graver dem op,
Efter at have snakket i timevis
var mine venner ikke enige om, hvad de skulle gøre med sedlen,
Så de besluttede at tale om det næste dag efter en god nattesøvn,
Men ingen kunne falde i søvn den nat,
De tænkte hver især på mit selvmord,
Og hvor alene jeg måtte have følt mig,
Ensomhed var noget, mine venner forstod,
Alt for godt,
Det er okay, jeg er vågen.
Godt. Jeg har et spørgsmål til dig.
Okay.
- Kan du huske, da du friede? - For guds skyld.
Vi sad på Skyline Drive og drak en flaske æblevin,
og du vendte dig mod mig og sagde:
"Hvis du gifter dig med mig, Bree Mason,
lover jeg at elske dig resten af livet."
Selvom jeg var forlovet med Ty Grant, og min far ikke kunne lide dig,
- sagde jeg ja. - Det var længe siden.
Aflys mødet med skilsmisseadvokaten.
Vi finder en ægteskabsrådgiver.
- Bree... - Du lovede.
Okay.
Godt. Nu vil jeg lave noget varm mælk.
- Vil du have noget at drikke? - Alt andet end æblevin.
Susan vågnede den nat alene og tør i halsen,
Men da hun kiggede ud af vinduet,
så hun den drink, der kunne slukke hendes tørst,
"Kære dagbog, Mike ved ikke, jeg lever."
- Klap i. - Du er nødt til at invitere ham ud.
- Jeg håber, at han vil invitere mig ud. - Hvordan går det?
Skulle du ikke lave brownies til dine venner?
- Har du set målebægeret? - Målebægeret?
Ja.
Oh! Oh.
Det må være her et sted. Bliv ved med at lede.
- Jeg ved, du er vågen. - Jeg ved, du er en nar.
Middagen med Tanaka varede længe. Undskyld.
Vi blev ikke gift, så jeg kunne spise alene seks gange om ugen.
Ved du, hvor meget jeg kedede mig? Jeg var lige ved at gøre rent.
Hold nu op. Jeg har en gave til dig.
Niks. Du skal ikke købe dig ud af denne kattepine.
Det er en god gave.
- Er det hvidguld? - Ja. Tag den på.
Og elsk med mig.
Det har jeg ikke lyst til.
Men vi kan blive oppe og snakke.
Når en mand giver en kvinde juveler,
er der mange ting, han vil have til gengæld.
For fremtiden skal du vide, at samtale ikke er en af dem.
- Det var en joke. - ih, ja.
- Hvad fanden er der galt? - Slip mig.
- Du har været et mareridt i en måned. - Hold op.
Jeg kan ikke gøre noget, før du siger, hvad der er galt.
Det er ikke spændende mere, Carlos.
Hvad skal jeg gøre ved det?
Det ved jeg ikke. Vær sådan som du plejede.
Overrask mig. Slå benene væk under mig.
Okay.
- Hej, Susan. - Mike.
Hvad er der galt?
Jeg troede ikke, her ville være nogen. Jeg er lige stået ud af sengen.
- Du ser sikkert strålende ud.
Bongo, Bongo, Bongo.
Rolig nu. Undskyld, han bliver let skræmt.
No, no, it's fine. I get it.
Det er helt i orden.
- Vil du spise middag med mig? - Bare os to?
Tja... og Julie.
Det er noget, vi gør, når nogen flytter ind.
Vi inviterer dem til et hjemmelavet måltid. Det er en tradition.
- Jeg troede, du var en elendig kok. - Jeg bestiller mad.
lnviterer du på hjemmelavet mad og bestiller ud af huset?
Ja, det er en ny tradition. Jeg er ved at rede trådene ud.
Hvad med at jeg laver mad? l kan komme hjem til mig.
Alle tiders.
- Fredag klokken seks? - Jeg kommer.
Godt. Kom.
Farvel, Bongo.
Shh!
Julie! Mike Delfino har lige inviteret os på middag fredag aften.
Har han det? Sejt.
Men jeg går alene, for du får noget,
der kræver hvile og væske.
Julie var glad for, at Susan fik gang i sit kærlighedsliv,
Men hun kendte ikke til sin mors hidtidige præstation med ild,
Det hele er væk. Alt hvad min eksmand arbejdede for i alle de år.
Tænk ikke på tøj.
Jeg er begyndt en indsamling fra folk i kvarteret.
Hvad? Jeg går ikke med andre folks gamle klude.
Man kan være hjemløs eller vrangvillig, men ikke begge dele.
Det minder mig om, at min check fra forsikringen ikke er kommet.
Må jeg bo hos dig et par uger mere?
Naturligvis. Hvilken kristen ville jeg være
hvis jeg nægtede en ven i nød husly?
Se. Her er noget, vi kan redde.
Dit målebæger.
Vi kan skrabe det brændte af, så er det så godt som nyt.
Det er ikke mit. Mit var plastik.
- Hvordan kom det herind? - Aner det ikke. Og hvad så?
Sæt det fra dig og begynd at lede efter smykker.
Dr, Albert Goldfine var den allerdygtigste
ægteskabsrådgiver i byen,
Han havde behandlet problemer fra misbrug,
til utroskab,
til vold i hjemmet,
Ja, dr, Goldfine troede, han havde set det hele,
Og så mødte han Van De Kamps,
Hej. Jeg hedder Bree. Og det er min mand Rex.
Jeg har taget noget hjemmelavet potpourri med.
Svaret er ja. Du vil tjene en formue på os.
- Hold op! - Drenge!
Jeg beder jer. Sid nu stille.
Jeg siger det ikke igen. Tag sikkerhedssele på.
- Jeg mener det...
Åh, pokkers.
- Jeg legede med den først!
Må jeg se dit kørekort?
- Ved du, hvorfor jeg standsede dig? - Jeg har en teori.
De børn skal have sikkerhedsseler på.
Jeg råbte ad dem. De hører aldrig efter. Det er meget frustrerende.
Du må hellere finde en måde at styre dem på. Det er trods alt dit job.
Selvom han havde været politimand i årevis,
havde betjent Hayes aldrig befundet sig i en rigtig farlig situation,
Han havde heller ikke fortalt en kvinde, hvordan kun skulle opdrage sine børn,
- Siger du, jeg er en dårlig mor? - Gå ind i bilen igen.
Jeg har ingen hjælp. Min mand er altid bortrejst.
Jeg vil bede dig om at gå ind i bilen igen.
Min babysitter blev vidne og blev forflyttet.
- Jeg har ikke sovet en hel nat... - Frue.
...i seks år. Og du står der og dømmer mig...
Bleurgh!
Okay. Jeg giver dig ikke en bøde. Jeg lader dig slippe med en advarsel.
Jeg accepterer din undskyldning.
[Sighs]
Han sparker mig igen!
Tag sikkerhedssele på.
- Mrs Solis. - Goddag, Jonathan.
Det er mit værelse. Undskyld her er så rodet.
Det er helt i orden.
Min mor er lige gået. Om fredagen træner hun min søsters fodboldhold.
Ja, det har jeg hørt.
John, vi må tale om det, der skete forleden.
Mr Solis har ikke fattet mistanke, vel?
Nej, han aner heldigvis ingenting.
Jeg tænkte bare, at når du kommer over for at ordne have,
bør du sikkert ordne haven.
Fint, du slår op med mig. På mit eget soveværelse.
Nej, nej. Jeg dropper dig ikke.
På det seneste har du været mit eneste lyspunkt.
Men vi kan ikke gøre det i mit hus længere.
Hvor vil du så gøre det?
Hvornår kommer din mor hjem fra fodboldtræning?
- Mrs Solis! - Skynd dig. Vi har ikke meget tid.
Så vi er kun fire.
Min ældste søn, Andrew, er 16, Danielle er 15 og...
Jeg behøver ikke se billeder. Bree, du har brugt det meste af timen
på smalltalk.
- Har jeg? - Ja.
Rex har talt meget om sine problemer.
Vil du ikke diskutere dine følelser omkring dit ægteskab?
[Sighs]
Um, Doc...
Bree kan ikke lide at tale om sine følelser.
Det er faktisk svært at vide, om hun har nogen.
Føler hun vrede, raseri, henrkkelse? Hvem ved?
Hun er altid venlig, og det er utrolig irriterende.
Det, hun føler, er begravet så dybt under overfladen...
Bree?
- Bree? - Hvad? Undskyld.
Vil du gerne svare på det, Rex lige sagde?
- Åh... - Er der noget sandt i det?
Bruger du husarbejde til at distancere dig følelsesmæssigt?
Selvfølgelig ikke!
Det er alle tiders. Jeg har en masse lektier for.
- Man koncentrerer sig godt efter sex. - Godt, jeg kunne hjælpe.
Uddannelse er meget vigtigt.
Jeg har noget til dig.
Jeg ville give den til dig, næste gang jeg slog græs, men siden du er her.
- Det er en rose. - Det er ikke bare en rose.
Se alle bladene. De har ingen fejl.
Den er perfekt.
Ligesom dig.
Sandheden ramte hende som et lynnedslag,
Jeg brugte flere dage på at finde den rigtige. Endelig fandt jeg den.
For John var det ikke længere en betydningsløs affære,
Gabrielle vidste nu, at han var ved at forelske sig i hende,
Den er smuk.
Jeg må af sted.
Farvel.
Hejsa. Hvad skal vi have?
Jeg talte med Julie, og hun foreslog bøffer.
- Hun sagde, det var din livret. - Jeg elsker bøffer.
Hej, Mike.
Susan.
Edie.
Ærgerligt med dit hus. Hvordan går det?
Jeg har det okay. Skal nogen holde fest?
Nej, Susan holder en traditionel velkomstmiddag for mig.
Men jeg skal lave mad. Og vi holder den hos mig.
Traditionel? Jeg fik ikke nogen.
Det er en ny tradition.
Det er ikke noget særligt. Bare lidt hjemmelavet mad.
Det lyder godt.
Susan fik pludselig en skrækkelig fornemmelse,
Jeg har kun spist fastfood for nylig.
Det var, som om hun så en ulykke i langsom gengivelse,
Hun vidste, det ville ske, men hun kunne ikke stoppe det,
Vil du ikke spise middag med os?
Det er vel nok sødt. Nej, jeg vil ikke trænge mig på. Tre er et dårligt antal.
Nej, det er slet ikke sådan. Susan tager Julie med.
Det er slet ikke sådan. Jo flere, jo bedre.
- Det bliver sjovt. - Okay. l morgen aften.
- Vi spiser klokken seks. - Alle tiders.
- Og Susan... - Ja?
Det vil kompensere for den middag, du ikke holdt for mig.
Ja.
Hej så længe.
Skulle jeg have sagt, vi skal have bøf. Hun er ikke vegetar, vel?
Nej, nej.
Nej, Edie er helt bestemt kødæder.
- Here's, um... - Ooh.
Jeg fandt det her til Edie.
Det meste af tøjet er ikke særlig smart.
Bare rolig. Edie er en tigger nu, så hun kan ikke være kræsen.
Vi behøver ikke gnide salt i såret.
Jeg var lige ved at lave middagsmad...
Jeg forstår. Jeg smutter igen.
Nej, nej.
Var det dig, jeg så blive standset af en politimand?
Ja, drengene teede sig i bilen. Jeg kunne ikke få dem til at sidde ned.
- Små drenge kan være så viljestærke. - Jeg prøver alt.
Jeg råber. Jeg truer. Jeg taler fornuft. Jeg trgler. lntet virker.
Jeg ved ikke, om de er for små til at forstå det,
eller om de får en pervers nydelse ud af at sætte mig på prøve.
Min mor havde store problemer med mig i bilen.
En gang stoppede hun og lod mig sidde i vejkanten og kørte af sted.
- Virkelig? - Hun kom straks tilbage.
Jeg opførte mig pænt i bilen efter det. Det skulle du prøve.
Mrs. Huber, jeg ville aldrig efterlade mine børn i vejkanten.
Når det gælder disciplin, må man være kreativ.
Det vidste min mor. Hun var klog.
Hun er på plejehjem nu. Og hendes hjerne er blevet til mos.
Jeg må hellere lave middagsmaden færdig.
Ja. Farvel.
Farvel.
Susan, har du fundet noget gammelt tøj til Edie?
Hun har intet at tage på.
Jeg troede, det var hendes foretrukne look.
Susan, godt nok er Edie billig, men hun er stadig et menneske.
Zach, er din far hjemme? Jeg vil tale med ham.
Hej, Paul, jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
Jeg var faktisk på vej ud af døren.
Jeg ville bare lige sige hej. Se, hvordan l havde det.
Vi prøver at komme videre. Det har været svært.
Det kan jeg forestille mig. lkke at vide hvorfor Mary Alice...
- Hvorfor hvad? - Hvorfor hun gjorde det.
- Lad mig hjælpe dig. - Jeg tager den.
- Undskyld, hvis jeg gjorde dig oprevet. - Må jeg være ærlig?
- Naturligvis. - Jeg er ligeglad med, hvad grunden var.
Måske var hun deprimeret, måske kedede hun sig. Det er lige meget.
Hun forlod sin mand og sin søn, og det vil jeg aldrig tilgive hende.
Da jeg så Susan, fik jeg ondt af hende,
Hun ville så gerne vide, hvorfor jeg gjorde det,
Hvorfor jeg begik selvmord,
Det er ikke nok at ville kende sandheden,
Man skal vide, hvor man skal lede efter den,
Og sandheden er svær at få finde, for den ved, hvor den skal skjule sig,
Hej, Julie, jeg talte med din mor om at donere noget tøj til Edie.
Hun er hos Mrs. Van De Kamp, men jeg ser, om hun lagde noget ovenpå.
Julie, jeg beundrede jeres nye målebæger.
- Ja, vi mistede vores. - Virkelig?
- Jeg kunne ikke finde tøjet. Beklager. - Det er i orden.
- Skal jeg blive ved med at lede? - Nej. Du har gjort mere end nok.
Virkelig.
Bree. Rex har lige ringet. Han kan ikke møde dig her i dag.
Der var en nødsituation på hospitalet.
Bare han havde ringet til mig.
Han foreslog, at du kunne tale med mig alene.
Du har været meget stille til de fælles møder.
Hvad?
Nej, tak. Jeg har nogle ting, jeg skal ordne i dag.
- Er du sikker? - Ja.
Okay.
Dr. Goldfine, der er noget, du kan gøre for mig.
- Hvad er det? - Tag din jakke af.
Tager du Julie med til din middagsdate med Mike?
Hvis Edie er der, får jeg brug for følelsesmæssig støtte.
Tænk, at hun møvede sig ind. Hvorfor lod du hende gøre det?
Jeg ved det ikke. Jeg ville jorde hende, men det skete så hurtigt.
Du er nødt til at komme tidligt
og være alene med Mike, før barracudaen kommer.
Det er en god ide. Edie kommer klokken 17.45,
hvilket betyder at hendes brster vil ankomme 17.30, så jeg kommer kl. 17.
Jeg tager lige de her ovenpå.
Jeg tager min lille pose og går hjem.
Sikke en smuk rose. Hvor fik du den fra?
John gav mig den.
John, din gartner, gav han dig en rose?
Ja. Jeg skal have plantet nogle nye buske udenfor,
og han gav mig den som en farveprøve.
Okay.
Den er smuk, ikke?
Jo, den er.
Jeg tror ikke, Freud ville billige det her.
Og hvad så? Jeg tog psykologi. Vi lærte alt om Freud.
- Et ulykkeligt menneske. - Hvorfor siger du det?
Tænk over det.
Han voksede op i sidst i 1800-tallet. Der var ingen apparater dengang.
Hans mor måtte gøre alt i hånden.
Hårdt arbejde fra morgen til aften.
For ikke at nævne de utallige andre ofre, hun måtte foretage
for at tage sig af sin familie, og hvad gør han?
Han bliver berømt på at markedsføre teorien om, at voksnes problemer
kan spores tilbage til noget frgteligt, deres mor har gjort.
Hun må have følt sig så forrådt.
Han så, hvor hårdt hun arbejdede. Han så, hvad hun gjorde for ham.
Havde han måske overvejet at sige tak?
Det tvivler jeg på.
Værsgo.
Der er blevet sået tvivl om mange af Freuds teorier.
Godt.
Drenge, jeg siger det ikke igen. Sid stille.
Jeg mener det.
i får så meget ballade, hvis l ikke sidder roligt.
For første gang
kunne Lynette se, det ikke var uskyldige børns leg,
Hun blev udfordret,
Så hun besluttede, det var tid til at være kreativ,
Ud! Hvis l ikke kan opføre jer pænt, kan l ikke køre med.
Ud med dig.
Hvor skal hun hen?
Okay. Mor er et geni.
Fem, seks, okay.
Mor kommer straks.
Drenge? Drenge?
Drenge?!
Porter! Preston! Parker!
Kom nu, for mor synes ikke, det er morsomt.
Jeg leder efter mine drenge. Tre drenge med rødt hår. Har du set dem?
Ja. Og jeg så dig køre væk og efterlade dem.
Jeg prøvede bare at skræmme dem. Så du, hvor de gik hen?
Ja, de er i mit køkken.
Det lader til, du har svært ved at kontrollere din vrede.
Jeg har fire børn under seks år.
Jeg har meget svært ved at kontrollere min vrede.
Du må tale med nogen, for at forlade dine børn...
Jeg forlod dem ikke. Jeg kom tilbage.
Det er altså ikke normalt.
Mine børn er ikke normale, og jeg har ikke tid til det her...
Drenge, kom herud.
De skal ingen steder, før du er faldet til ro.
- lnd i bilen. - Hun har småkager.
- Tag dem med, vi kører nu. - Bliv der.
- Det tror jeg ikke. - Hør her, dame...
- Lad min mor være. - Slip mig.
- Hvad er der i vejen med dig? - Store ko.
- Løb, drenge! - Kom!
- Pokkers. - Kom tilbage.
Drenge, l skal tage jeres...
Jeg ringer til børneforsorgen.
Åh, gud! Carlos, hvad har du gjort?
Jeg så den hos bilforhandleren. Jeg tænkte, du ville se smuk ud i den.
Carlos!
Den kostede en arm og et ben. Den har GPS-navigation, 200 watt stereo.
Den er smuk.
Slog jeg benene væk under dig?
Absolut.
Er det den bedste gave, du har fået?
Gabrielle kunne se, hvad denne gestus havde kostet Carlos,
så hun gav det eneste svar, hun kunne give,
Hun troede ikke, hendes mand ville have forstået sandheden,
Det er sjældent, at en mand forstår værdien
af en perfekt rose,
- Susan. - Jeg håber ikke, det gør noget.
Jeg ville hjælpe med at gøre klar.
- Hej, Susan.
Bare rolig, vi har alt under kontrol.
Oh.
Bongo! Jeg forstår ikke, han gør ad dig.
Jeg ville ikke tage det personligt. Hunde er meget følsomme.
Hvad er der, Bongo? Man ved aldrig, hvad de er bange for.
I det fjerne troede Susan, at hun hørte en klokke ringe,
Er det en underlig lyd? Hvad er det? En underlig lugt?
Første runde var startet,
var startet,
Jeg siger bare,
at hele teorien om, at der skal to til at ødelægge et ægteskab, er sludder.
- Vi har problemer på grund af hende. - Det passer ikke, Rex.
Hvad har jeg lavet de sidste 20 år, der har været så forfærdeligt?
Du siger ikke noget, for jeg har været en god mand.
- Og det vil du ikke indrømme. - Rex, jeg er nysgerrig.
Bemærker du nogensinde fordelene ved at bo sammen med Bree?
Du har selv sagt,
at dit hjem altid er rent, dit tøj er altid strøget,
hun lyder som en vidunderlig kok,
på trods af hendes fejl, husker du så nogensinde at sige tak?
- Tak? - Ja.
Bongo! Ned!
- Kom så. - Ned. Undskyld.
Hvem er fyren, der bor overfor Mrs Huber?
Det er Mr Mullen. Hvis han inviterer dig ind, skal du møde alle hans dyr.
- Det er okay. Jeg elsker dyr. - Han er dyreudstopper.
Okay, tak for advarslen.
Er Mr Mullens bror ikke din skilsmisseadvokat?
Jo, det var han.
Må jeg sige noget?
lnderst inde tror jeg stadig, at du og Karl finder sammen igen.
- Virkelig? - Ja.
Jeg har aldrig set to, der var så forelskede.
Hun finder aldrig sådan en kemi med en anden mand. Aldrig.
Susan kunne kun blive ved med at smile,
Anden runde var gået i gang, og hun fik allerede slag,
- Ved du hvad, Mrs Britt? - Edie havde ikke regnet med,
- Jeg kunne godt lide... - ...at Susan havde en i sit hjørne,
Mr Rothwell, din fjerde mand.
Han var min anden mand. Jeg har kun været gift to gange.
Var du ikke gift med den tatoverede fyr, de førte bort i håndjern?
Nej, Julie, hun var ikke gift med Javier.
Han var bare en af hendes særlige venner.
Jeg synes, vi skal skifte emne.
Medmindre du vil blive ved med at tale om det.
- Bongo, ned. - Vent.
- Lad mig vise dig noget. - Han elsker den sovs.
Kom. Mens du lavede salat, lærte jeg ham noget.
Op. Oh...
Susan var rasende på Edie over
at bruge en hund til at indynde sig hos dens ejer,
Hun var også rasende på Mike over ikke at gennemskue den åbenlyse manøvre,
- Så... - Men mest...
...vil jeg hente desserten.
...var hun rasende på sig selv over ikke at have tænkt på det først,
Jeg kan dårlig nok få ham til at sidde ned.
Du er den bedste hund. Ja, du er.
- Jeg har aldrig set ham gå på to ben, - Han ved, hvem man skal komme til.
- Her er desserten. - Tak. Mike, det ser lækkert ud.
Mm.
Prøv at se. Bongo er ved at blive glad for Susan.
Vi kom dårligt fra start. Nu er vi de bedste venner.
- God hund!
- Bongo, er du okay? - Hvad er der galt med ham?
Det ved jeg ikke. Jeg har aldrig hørt ham lave den lyd.
- Er du okay? - Mor?
Er du okay?
Dyrlægens nummer er på køleskabet. Sig, jeg kommer straks.
Bare rolig. Jeg skal nok rydde op.
Tak, Edie.
Er der noget, jeg kan gøre?
Nej.
- Hej. - Hej.
Hvordan har Bongo det?
De er ved at finde ud af, om de skal operere.
Åh, gud!
Uh... I... I...
Jeg købte det her til...
Jeg er ked af det.
Undskyld jeg blev sur. Jeg var bare...
- Åh, nej, det er okay. - God nyhed.
- Vi skal ikke operere. - Det er alle tiders.
Vi har givet ham noget afførende.
- Vil du gerne have den igen? - Ellers tak.
Okay. Du kan bringe ham hjem om en times tid.
Wow. Du må være så lettet.
Undskyld, jeg var meget bekymret.
Det er din hund. Jeg forstår.
Han var min kones hund,
og en af de sidste ting hun sagde på hospitalet, før hun døde, var,
at jeg skulle passe godt på ham, og det lovede jeg hende.
Og bare lige sådan
kunne Susan se noget, hun aldrig havde set før,
Han betød så meget for hende.
Mike Delfino var stadig forelsket i sin ekskone,
Hvis der var sket noget, havde jeg følt, jeg havde svigtet hende.
Det lyder dumt, men...
Og da vidste hun,
at hverken hun eller Edie kunne vinde hans hjerte i den nære fremtid,
Nej, slet ikke.
Så hun besluttede, at hun ville stille sig tilfreds med at være hans ven,
Det er til dig.
Til Bongo. Giv det til ham.
Ja, når jeg ser tilbage på den verden, jeg efterlod,
står alting meget klart,
Skønheden, der venter på at blive afsløret,
Mysteriet, der venter på at blive opklaret,
Men folk stopper sjældent op og ser efter,
De fortsætter bare,
Det er en skam,
Der er så meget at se,