I tidigare avsnitt...
När hennes första man dog trodde Bree att hon skulle slippa sin svärmor.
Danielle blev gravid... och Bree blev kreativ.
Snart kommer allt att avslöjas-
-och vi kommer att bli hånade. - Carlos och Gabys romans blev riskfylld.
- Om hon gjorde nåt sånt mot mig... - En gammal granne återvände.
Jag ville inte att tant Lily skulle leva sina sista dagar på ett ålderdomshem.
Mrs Lillian Sims återvände till Wisteria Lane på en lördag.
När hon rullades ut ur ambulansen slog det henne att grannskapet-
-såg precis likadant ut, som när hon lämnade det.
Då insåg hon... Att hon skulle ha målat sitt hus blått.
I ögonblicket senare funderade hon på om hon skulle få träffa sin man i himlen.
De här är bara några av tankarna som snurrar i en gammal kvinnas hjärna...
...när hon kommer hem för att dö.
Om du behöver nåt så ring med bjällran.
Förlåt för att jag ställer till det.
Den goda nyheten är att jag inte kommer att vara en börda länge till.
Säg inte så.
Läkarna säger att det finns en chans att du kommer vara hos oss en längre tid.
Jag vet vad som händer med mig.
Du behöver inte ljuga.
Tant Lily... Hur känns det?
- Att dö, alltså? - Det är inte så illa.
Jag känner lycka... för när tiden rinner ut-
-får man en chans att reflektera över sitt liv.
- Jag försökte att leva ett bra liv. - Du gjorde mer än försökte.
- Gud kommer välkomna dig med öppen famn. - Jag är inte så säker på det.
Varför säger du så?
Jag tänker på Dylan...
Vad vi gjorde... Vad vi döljer.
- Vi gjorde vad vi var tvungna att göra. - Vi borde ha berättat för nån.
- Det kunde vi inte. Det vet du. - Det var ju ett misstag-
-och det är inte försent att rätta till.
Ditt liv må snart vara slut, men det ger dig inte rätten att förstöra andras liv.
Jag kan inte begravas med det här på samvetet. Vi måste berätta för flickan-
-om vad som hände i det här rummet.
Absolut inte.
När hennes skuld från det förflutna började göra sig påmind slog det Lillian-
-att döden inte kunde komma fort nog.
Samma tanke förekom också hos hennes systerdotter...
Desperate Housewives Säsong 4 Episod 4 "If There's Anything I Can't Stand"
Översättning: SwedishSpike, bubbafett, Carllow & Skaggs
www.SweSUB.nu Omsynkning: Barbie_on_Weed
Det fanns många saker som Bob Hunter ogillade med att bo i stan.
Det han hatade mest... var ohyran.
Råttorna som härjade i gränderna...
Flugorna som svärmade kring soporna...
Insekterna som invaderade hans kooperativ.
- Jag har provat på ditt sätt... - Till slut informerade Bob sin partner-
-att det var dags... att lämna stan.
Så de flyttade ut till förorten, som de snabbt upptäckte hade egna ohyror...
Hej, granne! Vi har inte hunnit träffas.
Jag heter Susan. Jag bor intill.
- Hej, jag heter Lee. - Ville bara hälsa. Jag såg flyttfirman-
-bära in era möbler och jag måste säga att du och din fru har fantastisk smak.
Behöver du hjälp?
- Jag heter Susan. Jag bor intill. - Hej. Jag är Lees partner Bob.
Så ni är partners? Vad jobbar ni med? Vad ni än gör så låt inte grannskaps-
-föreningen veta att ni jobbar hemifrån.
- De är inte så trevliga... - Vi är faktiskt livspartners.
Det är ju toppen!
Jag har tittat mycket på kabel-tv, så jag hajar. Ni är underbara.
Tack. Jag hoppas att vi kan leva upp till din stereotyp.
Strunta i honom. Han är bara lite gnällig av all frisk luft.
Det var ju du som sa att det skulle bli bättre för Raphael om vi flyttade hit.
Så det finns tre av er?
Det måste vara...mysigt.
- Ja. Vi är gaymormoner. - Susan...
Det där är Raphael.
Raphael är naturligtvis er hund. För såna som ni kan ju inte ha barn.
Naturligtvis kan ni ha barn för tiderna har förändrats-
-och nu för tiden är det tillåtet.
Vilken trevlig hund.
- Jag borde nog gå. - Trevligt att råkas.
- Titta förbi när du vill, Susan... - Vad håller du på med?
- Ja? - Jag har bud till Danielle Van De Kamp.
Kan du skriva på här?
- Är den till oss? - Nej, den är till Danielle.
- Märkligt. Vem skulle skicka en moped? - Jag visste det! Phyllis... Rex mor.
Hon försöker att köpa barnens kärlek.
Det är ett sjuhelsikes åk. Jag är säker på att Danielle uppskattar tanken.
Jag ska inte ge den till henne. Finns det nån värre present till en gravid tjej?
- Jag är inte gravid. Jag kan väl få den. - Du vet vad jag tycker om mopeder...
De är för farliga. Vi donerar den till kyrkan.
- Pastorn önskade vinster till lotteriet. - Så vi ska ge bort den bara sådär?
- Hellre det än att du bryter nacken... - Du vet hur gärna jag vill ha en moped.
Du hörde vad hon sa. Vi donerar bort den.
Vi måste naturligtvis kolla att den är i bra skick innan vi gör det.
Inte utan hjälm!
- Värdelöst! Ska vi låta henne göra det? - Absolut inte.
Om vi vinner på lotteriet, så får vi den.
Det är kul att höra dig nynna igen.
- Otroligt vad en fri vecka kan göra. - Ja. När börjar sista rundan?
Nästa månad, så det dröjer innan jag börjar må skit igen.
Jag hoppades på att vi skulle kunna utnyttja den goda tiden.
Är du säker? För doktorn sa att det kunde ta månader innan din kraft kom tillbaka.
Den är tillbaka. Sen när ifrågasätter du kraften?
- Du har rätt. Förlåt. - Det här är dina val.
Vi kan antingen vara romantiska och spela lugn musik, tända ljus...
...eller så går vi pang på...
Jag hoppas att jag minns hur man gör...
Det är som att cykla. Man glömmer aldrig. Börja trampa...
- Vad håller du på med? - Förlåt, jag trasslade till ditt hår.
Förlåt. Det är strax fixat.
Skit i den!
Jag rispade den i morse och den kliar.
-..och det är bättre så här. - Är du säker att du vill ha av den?
- Fryser du inte? - Nej, det är lugnt.
Vad händer... Är du fortfarande med mig?
- Det är bara det att... - Vad?
- Det är sent. - Klockan är halv tio.
En av ugnarna gick sönder idag. Reparatören kommer tidigt imorgon...
Kanske kan jag hänföra... dig imorgon?
- Kom igen. Låt oss göra det här. - Tack, men jag vill inte ha bebisfest.
Jag köpte en dyr present. Du får den inte utan en fest där folk kan se min godhet.
- Bree, kolla här! - Jag bad dig att vara försiktig, Orson!
Jag tycker att det är smaklöst att ha en bebisfest när det inte är första barnet.
- Jag ser inget problem med det... - Det handlar inte bara om presenter...
Vi kan leka lekar som "Hur stor är mammas mage?"
Man tar ett nystan och alla klipper en bit som man tror passar runt magen.
Den som kommer närmast vinner ett pris.
- Jag vill verkligen inte ha nån fest. - Kolla på mig!
Orson! Bara fem minuter till! Det är allt!
Så här gör vi. Vi skipper festen och när barnet är fött, ordnar jag ett dopkalas.
Vad säger ni?
- Jag mår bra! Allt gick bra... - Herregud.
Ursäkta mig, mina damer. Jag råkade höra er prata om min mammas fest.
Jag tror att jag kan vara till hjälp...
Varför måste du ge dem kakor?
Jag gjorde ett dåligt första intryck, så jag bakar dem nåt himmelskt.
Men du bakade inte något himmelskt. Du värmde bara upp kakorna jag hade köpt.
Ja, jag bakar inte.
Alla grannar behöver inte vara vänner. Varför släpper du inte det?
De bor fem meter härifrån. Om det brinner hur vet vi då att de ringer 112?
Är det därför? Du står inte ut med att någon inte tycker om dig.
- Kanske. - Kanske vill de vara för sig själv.
Det gör inget för när de gillar mig, kan de vara för sig själv hela tiden.
Hej, jag ville ge er en välkomstpresent.
- Du borde prova en medan de är varma. - Det var snällt. Är det nötter i dem?
Nötter? Låt mig tänka... Nej, inga nötter.
Är du säker? Jag är väldigt allergisk. En halv pekannöt kan döda mig.
- Jag ser inga nötter. - Stoppade du nötter i dem eller inte?
Jag är en riktigt dålig på att baka.
Att ge dig något som jag själv bakat skulle vara en förolämpning så...
Så du köpte dem och värmde upp, så du skulle verka mer omtänksam än vad du är.
Jag skulle själv bakat dem om jag bara visste hur man gör. Jag är en bra granne.
Varför tar du inte dina köpta, uppvärmda och förmodligen giftiga kakor-
-och ger dem till någon som kanske överlever din generositet?
- Tycker du om vin? - Nej, så ge mig inte något.
Rispan är rätt stor.
- Det kommer att ta upp mot en vecka. - En vecka?
Skyndar du på om du kan?
- Du är söt i scarfs. - Hon gick iväg med mitt sexliv.
Efter att ha spytt i två månader, blev jag äntligen sugen igår. Men inte Tom.
- Förmodligen för att jag är skallig. - Varför tog du av den?
- Den kliade. - Okej, inte så smart.
Jag är hans fru, han ska älska mig... inte min kropp... Utan min själ.
Varför kan han inte älska med min själ?
Intressant. En fråga... När var du i en bar sist och hörde nån säga...
"Kolla in hennes själ"?
- Vad menar du? - Jag menar att män är visuella.
Jag har en hel garderob full med grejor. Du behöver ge Tom nåt att titta på.
Nåt hett...
- Jag är inte rödhårig. - Men du kunde varit...
Män gillar variation. Ikväll är du rödhårig, imorgon är du-
-Helga, det sexiga mjölkbudet. Eller... Amber, den ensamma rymlingen.
Eller...
Jeff, den vänliga kollegan.
Vad? Jag vet inte vad Tom gillar.
Claude... Du vet att jag inte tycker om när du "hummar"...
Edie... hur länge har du haft det här?
Haft vad? Jag har inget. Jag är bara här på rutinkoll.
Du vet kulan som du har lyckats undvika i flera år?
Vilken? Gonorré? Herpes? Syfilis?
- Flatlöss? - Ingen panik. Jag kokar lakanen...
Sen använder jag specialschampot och på tre dagar kommer de att vara borta.
- Hur kunde det här hända? - Titta inte på mig. Jag vet precis.
Jag använde solariet efter slynan Mimsy Porter.
- Det luktar bränd lakrits. - Kom in i badrummet så...
...ska jag visa hur den här används.
- Jag tror jag kan lista ut det själv. - Lyckligtvis är vi i ett förhållande.
Annars skulle vi behöva göra "skamsamtalet" till alla vi varit med.
...som jag känner väldigt mycket för. För mig är det enkel matematik.
Utveckling leder till högre skatteintäkter som vi kan bygga-
-skolor för. Runt om i landet börjar barnen...
- Jag behöver prata med dig. -Kunde du inte bara ringt?
Det är inget du vill höra på telefon.
- Hur fick du dem? - Vad tror du? Edie.
- Ligger du fortfarande med Edie? - Du ligger väl fortfarande med Victor?
Ja, annars skulle han misstänka nåt. Vilken är din ursäkt?
- Hon vill och att jag är en man. - Det här är allvarligt. Det förstår du?
Om Victor vaknar upp med ett zoo i byxorna, kommer det att bli ett helvete.
Jag vet. Kommer han på oss, är det jag som hamnar bland soporna.
Ingen panik. Vi skaffar salvan och sen ordnar allt sig.
Vi är körda.
Tom? Barnen sover. Kommer du och lägger dig snart?
Ja, jag ska bara välja en ny runningback till mitt lag.
Det var ju synd. Jag som hade planerat nåt annat.
- Lynette... - Lynette är inte här just nu.
Jag är Brandy, den lättfotade hejarklacksflickan.
Det är väldigt sött, men jag har ett byggförslag att titta på tills imorgon.
Det är sjuksyster Gaby.
Sjuksyster Gaby? Är jag sjuk?
Doktorn säger att du behöver slappna av. Jag vet hur man gör...
- Det luktar som lakrits. - Det är en blandning av 36 oljor-
-med bland annat anis och fänkål. Tycker du om det?
- Det luktar som medicin. - Det är fänkålen.
- Det sticker lite. - Det är spänningarna som lämnar kroppen.
- Det sticker verkligen. - Vi sköljer bort det om några minuter.
- Men innan det... - Vad i helvete är det?
För nån som blir masserad av en het sjuksyster, frågar du väldigt mycket.
Varför ha en morbror som är gay om du inte hjälper mig att bli vän med dem?
Oj! Mamma sa att hela familjen visste.
Du, jag måste lägga på. Älskar dig. Vad händer?
Jag hittade Raphael på gatan. Bob och Lee är inte hemma, så jag ska-
-ge honom lite godis och sen ställa tillbaka honom i deras trädgård.
Lämna honom här. Jag behöver lite poäng hos dem och hunden kan hjälpa mig.
Så han ska vara här tills de kommer?
- Kanske lite längre. - Hur länge?
Ju oroligare de blir, desto större hjälte blir jag. Förstår du?
- Jag har förstått att du är sinnessjuk. - Det är jag inte. Hämta jord.
Han ska se ut som att han har haft det jobbigt.
Gå in.
- Låt mig hjälpa dig. - Det går bra, mr Knievel.
- Du släpper det inte i första taget? - Nej.
- Du borde gå till doktorn igen. - Överraskning!
Men... Vad var det jag sa?
Du sa ingen fest för babyn, men se dig omkring... Här finns män. Det är en fest.
Andrew sa att du bara sa nej för att ingen skulle få slita.
Så du är den skyldige?
Ja, du vill ju inte ha nåt stort men du har verkligen förtjänat det.
Stå inte bara där, kom in. Vi har mat och överraskningar.
Alla sorters överraskningar...
Var är hon? Bree!
- Phyllis! - Jag hjälpte till med inbjudningarna.
Jag blev verkligen rörd av att bli inbjuden...
Särskilt efter att så många av mina försonande gester så kallt har avslagits.
Jag har varit hemsk. Jag förstår dig om du skulle gå härifrån nu.
Nonsens. Jag är här för att fira vår förnyade vänskap...
...och din bebis. Eller skulle jag säga bebisar?
Det är ett tecken på tvillingar, när en mors ansikte blir så knubbigt som ditt.
Jag antar att du inte skulle gråta om jag bröt nacken på mopeden just nu.
Jag åker till banken. Tant Lily tog en tablett och sover i eftermiddag.
Ha det så kul.
Har din mamma åkt?
- Ja, behöver du henne? - Nej, det var det här jag ville.
- Tog du inte en sömntablett? - Jag låtsades så att vi fick vara ifred.
- Vad är det som står på? - Jag måste få berätta en sak.
För det första...
Det som hände var ingens fel.
- Vad menar du med det? - Du minns inte att du bott här förut?
Det finns en orsak till det.
Dylan?
Jag trodde att du hade åkt, mamma.
Jag glömde mitt checkhäfte. Kan du gå och leta efter det?
Du borde verkligen vila.
- Hej. Har du fått tillbaks din peruk? - Ja. I nyskick.
Jag tror att vi kan lägga barnen tidigt ikväll...
-...om du förstår vad jag menar. - Ja, det passar mig perfekt.
Fantastiskt. Jag hoppas att inte Brandy dröjer från-
-hejarklacksträningen... - Brandy, ja... Dåliga nyheter.
Penny lekte skönhetssalong med peruken-
-och hennes framtid lär inte vara som stylist.
Taskig frisyr?
Låter som Brandy kan bli rejält arg.
Brandy är körd, Tom. Släpp henne.
Raphael! Kom hit! Raphael!
Kom hit!
- Är nåt på tok, Lee? - Raphael smet.
- Jag tror att han hoppade över staketet. - Ska jag hjälpa dig att leta?
- Men din fest då? - Det är bara en bebisfest...
...för en av mina bästa vänner.
- Du ska väl inte behöva gå ifrån den? - Snälla. Vad har man grannar till?
Raphael?! Kom hit!
- Jag ser att du tagit ner fotona på Rex. - Det var inte meningen att väcka anstöt-
-men jag vill inte att Orson ska känna sig obekväm i sitt nya hem.
Du tar hänsyn till din makes känslor.
Jag är glad att du försöker göra det rätt den andra gången.
Det måste vara tufft för Danielle och Andrew-
-att ha sin fars ansikte bannlyst från deras hem.
Han är inte bannlyst.
Apropå det... Var är Danielle?
Hon är på internatskola... i Schweiz.
Schweiz? Är det för mycket begärt att få veta i vilken världsdel mitt barnbarn är?
Du håller barnbarnen ifrån mig...
- Jag ska mingla lite. - När jag vill prata så går du iväg.
Vill du inte prata varför bjöd du då in mig?
Det är en överraskningsfest! Jag hade inget med gästlistan att göra.
- Så... Du vill inte ha mig här? - För guds skull, Phyllis.
Vi kom ju inte överens när Rex levde.
Vad har jag gjort dig förutom att behandla dig som en dotter?
Jag gav dig min mammas sobelpäls.
- Du hatade din mor. - Men jag älskade pälsen.
- Då får du tillbaks den. - Nej, behåll den.
Som en påminnelse om hur hårt jag försökte för att få dig att gilla mig.
Ska du redan gå, farmor?
Jag är ledsen, men din mor har gjort det helt omöjligt för mig att stanna.
- Var har hon sin sobelpäls? - Antagligen i sovrumsgarderoben.
- Vart ska hon? - Hon frågade var din päls är.
Berättade du det?
Skit också.
Jag antar att du inte behöver bröstpumpen som jag köpte.
- Så Danielle ska få ett barn. - Ja, och för hennes rykte gick vi-
-med på att låtsas att det var mitt.
Bara att hoppas att de schweiziska läkarna vet vad de gör.
Hon är inte i Schweiz. Hon är i ett nunnekloster.
- Jag vet att det är upprörande. - Jag är faktiskt uppspelt.
Jag ska bli gammelfarmor.
Ja... tekniskt sett...
- Vad menar du med "tekniskt"? - Vi säger att barnet är mitt och Orsons.
Far du runt som en farmor kommer folk att bli misstänksamma.
Du håller inte barnet ifrån mig, om du inte vill att folket en trappa ner-
- ska få veta vems barn det är...
- Du vågar inte! Tänk på Danielle! - Jag önskar att du hade gjort det.
Hade du uppfostrat henne ordentligt, skulle hon inte vara gravid utan en make.
Jag vet att jag har misslyckats...
Därför betyder det här barnet så mycket. Det är min andra chans.
Hoppas att du följer råden denna gång.
Jag tyckte alltid du var för sträng mot barnen.
Föräldratips från dig? Det var magstarkt.
- Jag var en underbar mor åt Rex. - Varför undvek han dig då?
Tack vare dig! Han visste att du hatade mig.
Han var nöjd med att låta dig tro det, men han avskydde dina besök mest.
Vänta, Phyllis!
Ursäkta mig, allihopa, men jag har något att säga.
Vad är det, farmor?
Jag...
...måste gå och jag ville bara säga hur trevligt det var-
-att se er alla efter en så lång tid.
Hej då.
Tack för gåvan.
Du vet, Bree, att du inte är den enda som vill ha en andra chans.
Nej, han är borta... Han känner inte till området. Han kommer inte att hitta hem.
Jodå, bara du fortsätter att tro på det.
Fan! Bob är hemma. Vad ska jag säga?
Säg inget. Vi fortsätter leta. Jag tror att vi hittar sötnosen.
Du är så snäll som gör det här, med tanke på hur jag var först...
Vet du? Tänk inte på det. Jag går in och hämtar vatten. Sen fortsätter vi leta.
Lee! Jag hittar inte Raphael. Har du sett honom?
Lova att du inte hatar mig, Bob.
- Vad pratar du om? - Raphael smet ut.
- Han hittar inte här. - Ja, jag vet.
- Vad pratar du om? Letar du efter honom? - Ja, Susan, hon skulle hämta...
Vänta, där är han.
Herregud!
- Vad gjorde vår hund i ert garage? - Jag har inte en aning.
Har du haft tillfälle än att bespruta djungeln?
- Och...? - På sydfronten intet nytt.
- Vi måste vara försiktigare, Gaby - Absolut.
Det är lite upphetsande... Att leka med elden-
-och nästan bli bränd. - Kommer Victor på oss så dödar han oss.
Det är det som är upphetsande...
Herregud... Ursäkta... Det är...
-...en spännande parfym som du bär. - Jag fick den av min fru.
- Den innehåller anisrot och fänkål... - Gillar du den?
Ja, det är bara det... Den är...
...märkligt välbekant.
- Krabbkakor? - Ja. Tack så mycket.
Krabbkakor?
- Krabbkakor? - Tack så mycket.
Krabbkakor?
Barnen sover...
Inte jag.
- Vad är det du har där? - Bara en liten present.
Säg hej till Brandys ännu slampigare syster... Candy.
Vad håller du på med?
Eftersom vi hade det så roligt igår, så kanske vi kan ha lite mer roligt.
Och det är bara möjligt om du föreställer dig att jag är nån annan?
- Du måste ju också föreställa dig. - Vad?
Det här...är jag, Tom. Inte Brandy eller Candy.
- Det är din fru. Räcker inte det? - Varför blir du så arg?
- Den första peruken var ju din idé. - Ja, för att jag är flintskallig.
Jag vet att det är mycket avtändande, men det är inget jag kan göra nåt åt.
- Jag har cancer. - Ja, jag vet. Jag hör om det hela tiden.
- Kan du klandra mig för att fly ibland? - Fly ifrån mig?
Vet du varför det var roligt? För att jag älskade med nån som inte var sjuk.
Jag vet att jag inte borde säga det här.
Jag ska vara den modiga maken som lyssnar och tröstar, och som inte själv gråter...
- Det här påverkar mig också. - Ja...
- Det vet jag... - Vet du? Hur då?
Sen allt det här hände. Har du nånsin frågat mig om hur jag mår?
Herregud. Det har jag inte. Har jag?
Jag är en av de...
...gnälliga och själv- centrerade sjuklingarna.
Det har jag inte sagt.
Det har gått månader, och jag har inte tänkt på allt som du måste gå igenom.
- Gör inget. Allt som du går igenom... - Sluta vara modig. Jag är en cancerhäxa.
- Vad? - Jag tänker inte argumentera med dig.
Du stinker...
Jag antar att jag kan ge Candy en chans. Sover verkligen barnen?
För jag tror att hon kan vara högljudd av sig.
Om vi nu ska föreställa oss...
Vad sägs om att jag inte är den modige och du inte är cancerpatienten?
Vi är bara Tom och Lynette. Vi ser hur det går...
Det gillar jag.
- Hur gick det med hans kostym? - Förstörd.
- Vi tar den till kemtvätten. - Färgen kommer inte att gå bort så vi-
-köper en ny åt honom för 2000 dollar. - 2000?
Enligt Lee är det en Dolce. Jag vet inte vad det innebär, men han poängterade det.
Det är galet.
Det som är galet är att jag ska köpa mitt livs dyraste kostym utan att få bära den.
Jag ville att de skulle gilla mig.
Det gör de inte. Vilket han också poängterade.
- Det måste finnas nåt sätt att gottgöra. - Vi har inte råd med fler ursäkter...
Jag vet. Men om jag...
Släpp det. Jag har bett dig förut och se vad som hände. Så jag ber dig igen.
- Släpp det. - Vänta! Vi borde prata om det.
Jag ska lägga mig. Jag ska arbeta imorgon. Jag köper en ny kostym.
- Farmor! - Vad gör du här?
Du behöver inte bli generad, hjärtat. Din mamma har berättat allt.
- Det är underbart att träffa dig. - Jag avskyr det här stället...
- Det är det som jag vill prata om. - Det är kanske dags att du åker.
Dylan?
Är det du? Vi måste...prata.
Du... Jag är glad att du är hemma.
- Jag vill prata med dig om Lily. - Vad är det med henne?
Det var märkligt. Hon bad mig komma in till hennes rum i eftermiddags.
Hon började berätta om varför jag inte minns att jag har bott på gatan tidigare.
Hjärtat... Faster Lilly tynar bort...
Hälften av tiden vet hon inte vad hon pratar om.
- Var det hon? - Nej, jag kollade nyss. Hon sover.
Du vet att du har uppspelning om två veckor. Borde inte du öva?
Dylan.
Snälla!
Ohyror... De kommer i alla former och storlekar-
-och stör våra liv på många olika sätt..
Till en början stör de inte så mycket...
-...och vi gör allt för att ignorera dem. - Hemma i min egen säng...
Men om vi inte tar dem på allvar kan de bli riktigt farliga...
För vissa ses döden som den enklaste lösningen...
Men problemet med ohyror är vad de lämnar efter sig...
Vilket är minst lika farligt...