I tidigare avsnitt...
Revisorn lämnar pappren till mitt konto.
Allt du behöver för att nå kontot.
Edie fick en chans...men gick bet. Mike...
Du ska in på rehab annars så lämnar jag dig.
- ...gav ett löfte. - Jag åker.
Jag tänker hela tiden på det vi dolt.
Katherines moster var beslutsam om att få avslöja sanningen...
Och Victor...föll offer för tornadon...
Som i sin tur medförde förödelse...
Till Wisteria Lane.
Översatt av: Swedishpike, TaZty, carllow, Bubbafett www.SweSUB.nu
Text hämtad från www.UNDERTEXTER.se
När tornado hade passerat, så började det.
En man gav sin rock till en främling i nöd.
En kvinna delade med sig av sin mat till de som passerade.
En tonåring återförenade en hund med sin oroliga ägare.
Det är det här är resultatet av en katastrof.
Folk börjar utföra små gester av vänlighet.
De gör vad de kan för att hjälpa till.
Trots att de är medvetna om... att det inte räcker till.
Varför tar det sån tid?
Brandmannen sa att de måste gå sakta framåt. Så att det inte kollapsar.
- Har någon hört från Gaby? - Hon åkte till sjukhuset med Carlos.
Han var rätt illa tilltyglad, men de säger att han klarar sig.
Varför kan vi inte höra dem?
Om mina barn lever, skulle de skrika. Tom skulle skrika.
Okej, Lynette. Lyssna på mig. De kommer att klara sig. Jag vet det.
- Okej. Tror du verkligen det? - Ja, det gör jag.
Så jag vill att du går till läkaren så de kan se över såren.
Du vill väl inte vara blodig när de får fram dina barn, eller hur?
Nej, jag antar det.
- Vad håller du på med? - Va?
Du vet inte om hennes barn kommer att klara sig.
- Jag försöker bara trösta henne. - Genom falska förhoppningar?
Du borde säga: "Lynette, det här kan sluta illa."
"Så du borde förbereda dig för det nu."
Edie, om du säger så till Lynette så kommer jag vrida nacken av dig.
Och jag hjälper henne.
Tom, Ida och barnen är begravda under all bråte.
Vad är det med er? Varför är ni inte villiga att inse fakta?
- För att vi hoppas på ett mirakel. - Ett mirakel?
Kanske, bara kanske om vi slutar jiddra och vi börjar be Gud att ta hand om-
-våra nära, så kanske han hjälper oss.
Så du tror att en bönecirkel hjälper Lynette?
När du når min ålder så blir det enklare att tro på Guds hjälp.
- Så om du står ut i två år till. - Lägg av.
En stunds tystnad vore kanske inte så illa.
Killar! Vi har hittat någon.
Mamma!
- Mamma! - Herregud.
Kom igen, Tom.
- Rakt fram. - Däråt.
Herregud.
Var är Ida?
Tom! Var är Ida?
Efter en stor tragedi så gör folk vad de kan för att hjälpa till...
Trots att de är medvetna om... att det inte räcker till.
Morgonen efter tornadon-
-började invånarna på Wisteria Lane att rensa bland förödelsen-
-och långsamt börja plocka samman sina saker.
Bob Hunter hittade en del av sin fontän på gatan.
Bree Hodge hittade sin gräsklippare intill sitt soffbord.
Och Kayla Scavo hittade sin speldosa i ett träd...bland andra saker.
Hon hade er adress i fickan, men inget id-kort.
- Kände du henne? - Typ. Hon heter Sylvia Greene.
Är hon härifrån?
Jag känner henne från Chicago. Hon var på besök här.
Jag antar att det är allt vi behöver. Vill du att jag kontaktar er när vi-
-pratat med hennes familj? - Nej!
Jag antar att det betyder att det är över.
Faktumet att hon är död förändrar inte faktumet att du låg med henne.
Det vet jag.
Jag gjorde ett hemskt misstag och jag är hemskt ledsen, Katherine.
Det tror jag säkert. Du ska vara ute ur mitt hus ikväll.
- Det menar du inte. - Jo, det gör jag. Det är slut.
För min del kan du gärna ligga där på båren intill henne.
Kom igen, Ida. Du kan se på härifrån.
Vad man samlar på sig under en livstid.
Ja, speciellt om man aldrig kastar nåt.
Så hennes systerdotter och systerson ska ta med allt till Nebraska?
Det de kan sälja på eBay.
Jag antar att resten hamnar i en avfallscontainer.
Vad är det här för baseballgrejor? Tillhörde det hennes man?
- Nej, det är från Idas proffstid. - Ja, säkert.
- Menar du allvar? - Ida spelade under andra världskriget.
Visste du inte det? - Hon var en superstjärna. En arm som en kanon.
Folk sa att hon kunde kasta en fläskkotlett förbi en hungrig varg.
Har svårt att föreställa mig henne som proffs i något mer än benskörhet.
Hon är den enda i ligan som har lyckats med ett O-assisterat trippelspel.
Det var här på Granvilleplanen 1944. Hon vill ha sin aska utströdd där.
Varför känner jag inte till det här?
Pappa sa att ni var här. Kan jag hjälpa till?
Du inser väl att vi städar? Vi äter inte godis.
Det är rart av dig, Parker. Men vi har allt under kontroll här om du vill leka.
Nej, jag vill göra något för mrs Greenberg. Hon räddade typ mitt liv.
Vad menar du?
När huset började skaka och pappa svimmade av astman...
Då fick hon oss att gå in under trappan.
Men det var inte där de hittade henne.
Det fanns inte plats för henne. Hon sa att hon klarade sig bra i hörnet.
Vill du hjälpa till, Parker? Ida har glass i frysen som måste ätas-
-upp innan den blir gammal.
Jag vet hur du känner, men låt bli. Din närvaro hade inte ändrat utgången.
Du ska ha ett stort tack, Susan. Så generöst av dig.
Det är verkligen en hemsk känsla när man inte har tak över huvudet.
Och det snuskiga hotellet var ingen bra plats för ett spädbarn.
Det här gör vänner för varandra...
- Strax innan vänskapen går åt skogen. - Varför gick du med på det?
Hur kan man avfärda en behövande? Det var en retortisk fråga. Vet du hur?
Jag vet att du känner skuld för att hon lät oss bo hos dem. Men minns du-
-inte hur illa det var? - Jodå. Underlägg till varje kopp...
En duk till underläggen. Och varje duk behövs tvättas dagligen. Kvinnan kommer-
-att driva mig...- Hej, rumskompisar. Kan jag hjälp er med något?
- Nej tack. Det är under kontroll. - Bob och Lee presenterade oss för-
-ett par jättetrevliga entreprenörer så ni blir nog inte långvarigt påtvingade.
Påtvingade? Påtvingade av vem? Stanna så länge ni önskar.
- Förlåt. Munnen levde ett eget liv. - Sluta prata. Och var mindre trevlig-
-annars tar hon över hela stället.
Susan, Orson sover med fönstret öppet. Är det okej om vi möblerar om?
Det låter bra!
- Hej, Gabrielle. - Milton. Hej.
- Vad fin utformning. - Victor var väldigt omtyckt.
Det kommer att bli en känslosam dag.
- Du ser märkligt samlad ut. - Jag är helt förtvivlad...
- På insidan. Det sminket inte döljer. - Jaså, jag förstår.
- Testamentet ska läsas upp idag. - Jaså? Det hade jag glömt.
- Jag trodde att du skulle vara nyfiken. - Pengar intresserar mig inte idag-
-jag begraver min make. - Självklart.
Det är bara det att jag...
Jag pratade med verkställanden. Jag tror att jag har en ungefärlig summa.
Det finns väl inget respektlöst med en ungefärlig summa?
Du får inte en spänn.
Victor visade mig bilderna. Du krossade hans hjärta. Förnedrade honom.
Så du ärver det du förtjänar... Inget.
Visst. Jag gjorde ett misstag. Förlåt. Men Victor var inte helt oskyldig.
Han ignorerade mig, utnyttjade mig för jobbet och han försökte mörda Carlos.
Så jag förtjänar allt han hade.
Det är bara en sak...du gifte dig med en man från en förmögen familj...
Där nyckelordet är "familj". Allt står i mitt namn. Och har alltid gjort.
Gudstjänsten börjar nu. Det är nog dags att du går.
Gå? Du kan inte slänga ut mig från min makes begravning.
Jag tycker att det är lämpligast med tanke på omständigheterna.
Jag kommer att hålla i begravningstalet.
Om du är kvar när jag kommit upp till predikstolen så kommer jag att berätta-
-för hela församlingen att du är en otrogen, lögnaktig liten hora.
Jag sa ju att det skulle bli känslosamt.
Hej, grabbar!
Jag bakade lite åt er för att ni var så snälla och presenterade mig för Walter.
Och du har helt rätt, Walter. Mörkt takspån blir bäst.
Varför stirrar ni på mig?
Jag kan tyvärr inte fixa ert hus. - Jag fick tråkiga nyheter i mitt privatliv.
Ingen har väl dött får jag hoppas?! Den enda orsaken som jag skulle acceptera.
Nej, det är inget sånt. Jag vill helst inte prata om det.
Jag hittar ingen annan entreprenör nu. Alla är upptagna långt framöver.
Walter? Walter! Snälla, jag ber dig.
Jag bor som en luffare i en tonårstjejs sovrum. Med en poster på Orlando Bloom
- Du kan inte bara sticka. - Ibland är det vad folk gör.
De bara sticker.
Det här är en mardröm. Vad står på?
Hans förhållande tog slut. Han fick nyss veta att hans ex flyttat in-
-med någon ny. - För Guds skull. Säg till honom att-
-rycka upp sig och ordna en ny tjej. - Vem sa något om en tjej?
- Är han homosexuell? - Ja.
Han både bygger och inreder nya hem. Ibland så får en del extra av Gud.
Ordna nån ny åt honom då. Ordna tillbaka hans arbetsglädje.
Jo, precis. Men de flesta av våra vänner är niopoängare...
Och Walter, som vi älskar. Han är en trepoängare.
Och bland oss homosexuella så fungerar inte en trea med en nia.
Då får vi ordna fram nån som inte är bra på homosexuellas matematik.
Jag körde hela vägen dit och väntade i timmar. Men jag fick inte träffa honom.
Nej. De bad mig att ringa dig.
Jag vet att det är ett 30 dagars behandlingshem. Jag ville träffa honom.
Kan du ringa mig när du vet? Tack.
- Välkommen till himmelriket. - Prata inte. Jag står och luktar.
- Vad är det för något? - Duck a l'orange.
- Bree sa att det har sitt återtåg nu. - Och vår ugn har dess debut.
Det finns mer. Hon tvättade åt oss. Lukta på min strumpa.
Jösses! Jag vill äta den.
Hon dammar och stryker. Och hon har ett trolleritrick.
Var man än slänger sin tröja så hängs den upp igen.
Det här slår din födelsedag som min bästa dag nånsin.
Är det okej att jag gjort middag åt oss?
Är det okej om jag ger dig en kyss?
Så rolig du är. Var nu helt ärliga med receptet. Det är en provmiddag-
-inför en middag som jag ska ha imorgon. Om det är okej?
Om du vill köra fler provningar så är jag på direkt.
Maten är strax klar. - Och, Julie. Jag lagade fållan på din blå skjorta-
-den ligger på din säng. - Lagade hon den?
Hon är mamman jag aldrig fick. Inget illa menat.
Ingen fara.
- Hej, hur mår du? - Inte så bra.
De borde ge dig nåt mot smärtan.
De gav mig den här knappen men jag vill inte använda den. Jag blir så slö.
- Var begravningen jobbig? - Tragisk. Allt stod i Miltons namn-
-och han berättade om oss för sin pappa, så jag får inte en spänn.
Då var det ju bra att du träffade en annan rik snubbe.
Ja...
Du låter konstig, Gaby.
Varför låter du så konstig?
Gaby?!
Kommer du ihåg den där dagen när Al skulle lämna av kontopapperna?
- Herregud. Gjorde han inte det? - Det gjorde han. Det är bara det...
Kommer du ihåg hur blåsigt det var den dagen?
Nej, nej, nej. Det var den enda kopian.
Jag vet, men Edie försökte stjäla papperna-
-och vi hamnade i slagsmål och tornadon berövade oss.
- Är de borta? - Typ.
- Vad är det för ljud? - Jag sms:ar någon.
- Det kontot var vår ju vår framtid. - Lugna dig, Carlos.
Al har säkert en kod eller en kopia för att få tillgång till dem.
Jag vet att han kan ordna det.
Ja...
Ja, han kan ordna det.
Okej... Du ser väldigt trött ut, så jag går.
Men jag varnar dig, Gaby. Hittar vi inte papperna så...
Hej. Jag är en vän till Al och jag undrar om jag kan få träffa honom.
Självklart. Kom in.
Den här vägen.
Men Al...
- Tack igen för all hjälp. - Vi gör allt för din moster.
Jag hoppas att ni förstår hur fantastisk hon var.
Ni har inte hitta ett pärlhalsband? Det var det enda värdefulla hon ägde.
Jag har det. Hon lovade mig det om hon dog först av oss.
Är det sant? Skriftligt?
Jag kommer strax tillbaka.
Låt oss komma iväg.
- Men resten av lådorna då? - Det är bara skräp. Ni kan ge bort dem.
Finns det nåt bra ställe att äta på?
- Det finns ett nära Granvilleplanen. - Är inte det långt bort?
- Ja, men ni ska ju ändå sprida askan. - Vi har rätt ont om tid.
Vi tänkte bara sätta henne på familjegraven i Omaha.
- Hon ville ju spridas på planen. - Jag vet. Men det är ju helt galet.
Det spelar ingen roll. Ni borde respektera hennes vilja.
Vi ska nog åka.
Om ni inte har tid, så gör jag det.
Du tillhör inte familjen så jag tycker att det är opassande.
Ni tar hennes pärlor. Det minsta ni kan göra är att uppfylla hennes önskan.
Med risk för att vara bitsk så måste jag säga att du inte har med det att göra.
Okej. Och bitsk blev du redan för tio minuter sen.
Ta urnan, Carter. Jag vill sticka.
Vänta! Du kommer inte att hitta den. Jag hämtar den åt dig.
Förresten så bor jag i Idas hus ett tag, mitt hus är ett vrak.
Det var ju tråkigt... Du får en vecka.
- Här har du. - Tack.
Ställ den bara i mugghållaren.
Ursäkta mig. Är du Als fru?
- Jag är Gabrielle Lang. - Du är borgmästarens fru.
Jag blev chockad när jag hörde om Al.
Det var länge sen jag var så förkrossad.
- Begravde inte du din man igår? - Det var också ett helvete.
Vad hände med Al?
Han körde hem i stormen och körde på en vält kraftledning-
-och hans bil började att brinna. - Sötnos...
Jag vill att du ska komma ihåg Al som jag gör. Vid sitt skrivbord, leendes-
-omringad av alla sitt mapparkiv.
- Förresten, var är mapparkivet? - Jag rensade ut hans kontor.
Det måste varit tungt.
- Var la du dem? - I garaget.
- Som är... - På bakgården.
Se på mig, som uppehåller änkan... Gå och mingla lite. Jag fixar kex.
Varför måste folk dö?! Varför Gud? Varför?
- Tack för att vi fick låna din matsal. - Tack för att du lagade mat åt oss.
- Skickar du upp efterrätten sen? - Visst. Ställ bara faten i hallen.
Smördegsknyten?
- Tack. - Här har vi en fin tolvårig Whisky...
Det var snällt att bjuda på middag men jag ändrar mig inte om taket...
- Så...jag är inte på humör för det. - Nej, vi hörde om din situation och-
-tänkte att du behövde lite sällskap. - Och lite hemlagad mat.
Tro mig, vi försöker inget.
- Jag såg fyra platser. Kommer det fler? - Jag är här. Vad var så viktigt?
- Vad händer? - Jag flyttar ut.
Det känns lite konstigt att bo i mitt eget gästrum.
Försökte inte du och mamma att lösa det?
Det gör vi. Men din mamma tyckte att det var enklare med lite distans.
Varför flyttar inte hon ut?
- Liten värld, inte sant? - Hur menar du?
Andrew är också en öppen och stolt homosexuell.
- Han är fikus och vi är stolta. - Sen närdå?
Vad ni vad ni mer har gemensamt? Att ni gillar kängor. Andrew har många fina.
Tänk vad kul ni kan ha det i skoaffären.
- Jag tar ut skålarna, mamma. - Tack, kära du.
Tillsammans med dig!
- Vad gör du? - Jag försöker undvika alla gnistor.
Gnistor? Han är dubbelt så gammal.
Ja, men han är också... Han har ett underbart sinne för...
Vet du hur svårt det är att ordna en bra entreprenör?
Stackars Walter fick nyss sitt hjärta krossat så behöver du vara snäll mot-
-honom för att reparera vårt hus, då... - Agerar du hallick för ett nytt tak?
Och nya fönster.
Jag agerar inte hallick. Jag ber dig bara att vara vänlig-
-mot en ensam man som råkar vara en duktig takläggare.
Om du med vänlighet menar sex...
Passa dig! Det skulle jag aldrig föreslå.
Du kan öka en mans förhoppningar utan att tillfredsställa dem...
Det har jag gjort i hela mitt liv.
Jag vill tillbaka till mitt hus och du är mitt enda hopp!
Visst. För din skull ska jag flörta, smickra och charmera.
I utbyte förväntar jag mig en 60-tums platt-TV.
Och håller han tiden och inte spräcker budgeten så får du sorround också.
Nej. Den där killen Walter får fortsätta vara miserabel-
-för är han inte det då lagar han hennes tak, och sen sticker hon.
Ingeting vara för evigt, mamma, och hon stannar ett par veckor till.
Det räcker inte till. Hon har nyss börjat med schabloner i köket-
-och jag har inte velat sagt nåt, men det snackas om en örtträdgård.
- Jag måste stoppa henne. - Hur?
Jag vet inte. Men nu har jag fått smak för manglade örngott-
-och det tänker jag inte ge upp.
- Hoppsan Walter, du har något där. - Tack.
Hej. Jag vill inte störa men doften av äppelpaj fick det att vattnas i munnen.
Säg inget mer. En bit är på väg.
Susan Delfino, det här är Walter Bierlich.
Det är Susans hus. Vi har fått bo här.
- Hur står det till? - Varsågod.
- Ska du äta den...här? - Jag slår sällskap en liten stund.
Vi har saknat dig här, Andrew. Men jag antar du älskar att ha egen lya?
Ja, det är häftigt... Men det blir lite ensamt ibland.
Det vore kul om nån kom förbi ibland.
Du fångar nog in någon som vanligt.
Du skulle ha sett hans senaste pojkvän, Justin. Han var stekhet.
Du gillar verkligen unga killar med muskler, inte sant?
En gång i tiden så gjorde han det men han har växt ifrån det.
Han vet att insidan är det som räknas.
Exakt, och nu har hans smak gått mot mer mogna, kultiverade män, som Walter.
Oj, försöker ni föra samman dem? Det missade jag med tanke på ådersskillnaden.
Men vad fan, varför inte? Livet är kort...inte minst för Walter.
Missuppfatta mig inte. Jag tycker att det är toppen. Ta vad du kan få!
Att folk tror att du betalar för det gör inget.
Kan du inte ta med pajen till Julie?
- Hon har rätt. Precis så är det. - Då behöver du nya vänner.
Du verkar vara en jättetrevlig kille och jag hade gärna visat upp dig...
- Men då skulle jag ha utnyttjat dig. - Han bryr sig inte!
Han har en bringa som skulle få ditt ex att gråta.
Hur frestande det än låter så är jag nog inte redo att dejta än.
- Tack så mycket för middagen. - Vänta, Walter!
Jag tar väl med mig pajen till Julie.
Du...sitter still.
- Ska nån möta oss här? - Jag ringde till chefen-
-och frågade om vi kunde sprida askan här och han sa blankt nej.
Hur ska vi ta oss in då?
- Lynette...? - Du är medhjälpare. Så hjälp till.
Ni två...bort!
Det kanske låter egoistiskt, men jag gjorde det för att du skulle stanna.
- Ville du inte ha tillbaks ditt hus? - Jodå, nån dag kanske...
Men just nu älskar jag hur du pysslar om mig. Allt som du gör här hemma.
Det hjälper mig att känna som att jag inte faller i bitar.
- Du mår väl bra, gumman? - Nej.
Jag är gravid och min make är på rehab.
Det enda som håller mig uppe är för att du är här-
-och får mitt hus att kännas som ett riktigt hem.
Det här är ett samtal som kan behöva lite hembakade kakor.
- Kan jag få mjölk också? - Jag är strax tillbaka.
- Vill du säga något? - Ja, visst.
"Stå inte vid min grav och grina...
Jag är inte där, jag sover inte...
Jag är tusen vindar som blåser. Jag är diamantgnistret i den vita snön...
Jag är solen på den mogna säden. Jag är ett försiktigt höstregn...
Stå inte vid min grav och grina...
Jag är inte där, jag dog inte."
Det var fint.
- Nu gör vi oss av med henne. - Hon spelade på tredje basen, va?
Herregud.
Vänta, förlåt... Shortstop.
- Nej, det var tredje. - För helvete, Karen. Ida tar slut.
Okej, rör er inte! Stanna där ni är och visa era händer!
Vi delar på oss och ses vid bilen. Spring!
Kom tillbaka!
Spring, Jane Doe, spring!
- Stanna! - Jag har henne.
När jag äntligen blev rentvådd berättade hans fru att hon strimlat allt-
-som hade med utländska konton att göra. Hon skyddade bara Al.
Då är vi alltså utfattiga.
Jag är ledsen, älskling. Det är illa men vi har varandra.
Vi gifter oss igen så blir allt bra.
I rikedom och fattigdom...
I nöd och lust.
Hela vägen...
Jag går och köper oss ett par Ginger ale så att vi kan skåla för vår framtid.
Hej, doktorn. Han gör stora framsteg. Fortsätt så.
- Du har inte berättat för henne, va? - Jag jobbar på det.
Jag vet att du är rädd, Carlos. Ge henne lite tilltro.
Hon kommer inte lämna dig för att du blivit blind.
Du känner inte Gaby.
Tur att de släppte oss med en varning. Jag var så här nära min tredje dom.
- Jag är glad att vi greja Idas önskan. - Det var vackert det du gjorde.
- Varför mår jag inte bättre då? - Jag vet inte. Varför gör du inte det?
För att det inte var nog. Inte i jämförelse vad hon gjorde för mig.
Hon räddade mina barn.
Jag besvärade mig aldrig med att lära känna henne. Jag spred ut hennes aska-
-men det hade varit trevligt att göra nåt innan hon blev till aska.
Det är en läxa vi ständigt måste lära oss. Att uppskatta människor medan-
-de fortfarande finns bland oss.
Tredje dom? Hur fick du de två första?
Det är en lång historia. Det kräver öl och mörk pub.
Det har jag tid över för.
Varför är du kvar? Jag trodde att du hade hittat ett motellrum.
Det har jag. Men jag ville klargöra en sak innan jag går.
Jag sticker inte för att du vill det. Jag sticker för att jag lämnar dig.
Är det är så du vill ha det? Okej, du lämnar mig.
Och här har du anledningen.
Du skyllde det som hände på din exmake...och jag trodde på dig.
Du sa att det var hans fel och nu vet jag att det var ditt.
Nu ligger vi lika när det gäller svek.
Faktiskt...så tror jag att du vinner.
Det var sju dagar sedan tornadon körde över Wisteria Lane...
Och invånarna fortsätter med att plocka upp delarna från sina liv.
Vissa räddar dyrbar vänskap...
Vissa upptäckte en färgstark historia.
Och vissa fick utmaningar de inte hade förväntade sig...
Och sen...
...så fanns det en tjej...
Som snavar på sanningen som hon så länge sökt efter...
Bara för att önska raka motsatsen.
Översatt av: Swedishpike, TaZty, carllow, Bubbafett Text hämtad från www.UNDERTEXTER.se