Tidigare i Lost.
Herregud. Det är mitt fel att hon är död.
Jag övertygade henne att stanna för jag ville inte vara ensam.
Du hinner nog tillbaka till templet innan mörkrets inbrott.
Ledsen att du fick se mig sån.
- Hej, Richard. - Du?
Jag är väldigt besviken på allihop!
- Var det affärer eller nöje i Australien? - Jag gick på vandring.
Varmt välkomna till Los Angeles.
Kom igen!
John?
- Gick det bra? - Visst.
- Nu ser vi till att få in dig. - Okej.
Hur lång tid kommer det att ta? Bröllopet är i oktober.
Jag får återkomma. Ja...
Jag är så trött på matleverantörer, band och-
-på att välja tyg till stolryggarna.
Kan vi inte bara hämta mina föräldrar och din pappa...
- ...och göra det i Vegas? - Nej, du förtjänar bättre än så, Helen.
Vi fixar det här. Jag vet att vi klarar av det.
Jag gillar...
- ...den här. Jag menade den här. - Du är väldigt snäll.
Jag vet.
Hur var konferensen?
Tråkig.
- Vem är dr Jack Shephard? - Jag träffade honom vid borttappat gods.
- Han hade också förlorat nåt. - Är han en ryggkirurg?
- Han erbjöd mig gratis rådgivning. - Du borde slå honom en signal.
- Han var bara artig, Helen. - Och? Jag menar...
Vad är oddsen för att du springer på en ryggkirurg?
- Vem vet? Det kanske är ödet. - Det kanske det är.
Okej, Richard.
Det är dags att börja prata.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator, the-man, death_star-
-Robfors och bubbafett.
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Välkommen tillbaka, överste.
Du fick en snygg solbränna i Australien. Saknade du oss?
- Ja, Randy. - Hur var konferensen, John?
Den var väl bra. Jag lärde mig inget nytt.
- Men jag skaffade bra kontakter. - Ken Fisher sa att du avbokade lunchen.
Jag mådde inte så bra den dagen. Det var förmodligen jetlag.
Sen ringde de från seminariet och sa att du inte hade hämtat upp dina referenser.
Jag kollade runt lite och du verkar inte ha varit på nåt seminarium.
Då företaget betalade resan... vart var du?
Jag är ledsen, Randy. Kan jag inte ta ut min semester den veckan?
Jag trodde att du ville ha semestern i oktober. För bröllopet.
Snälla, Randy. Jag vet att jag inte skulle ha ljugit. Men där jag var...
Det är personligt. Och jag vill inte prata om det.
Du är sparkad.
Är du törstig?
Förlåt för att jag slog dig och släpade dig av stranden, Richard.
- Vad vill du? - Det jag alltid har velat...
- ...att du ska följa med mig. - Varför ser du ut som John Locke?
Jag visste att han kunde ge mig till- gång till Jacob. John är en kandidat.
- Han var det iallafall. - Vad menar du...?
En kandidat.
- Berättade inte Jacob nåt om det här? - Om vadå?
Jag är ledsen, Richard.
Du har gjort allt han har sagt och han har aldrig berättat varför?
Så skulle jag aldrig ha gjort.
- Vad skulle du ha gjort då? - Behandlat dig med respekt.
Följ med mig så lovar jag att berätta allt.
- Nej. - Är du säker på det, Richard?
- Folk får sällan en andra chans. - Jag går ingenstans med dig.
Då så...
Vad?
Vi ses igen, Richard. Tidigare än du kan ana.
Stör jag?
Berätta vad som hände med dem.
Det finns en risk att du inte kommer att tro mig.
- Prova. - John Locke dödade dem.
Själv?
Han förvandlades sig till en pelare av svart rök och dödade dem framför mig.
- Dödade den Jacob också? - Ja.
- Var är då hans kropp? - Locke sparkade in honom i elden.
Vet du varför Locke tog ut Richard i djungeln?
Han rekryterar.
Hej, James.
Jag trodde du var död.
Det är jag.
För de döda.
- Du tar det här väldigt bra. - Tar vad väldigt bra?
- Att jag är här. - Jag bryr mig inte om du är död.
Eller är en tidsresenär eller Förgångna julars ande.
Allt jag bryr mig om är den här whiskeyn. Så botten upp.
Och stick sen ut från mitt hus.
- Det här är inte ditt hus, James. - Det är det fan inte.
Du har bara bott här ett tag. Det här har aldrig varit ditt hus.
Vem är du? Inte fan är du John Locke.
- Vad får dig att tro det? - För Locke var rädd.
Även om han låtsades att han inte var det. Men du...
Du är inte rädd.
Vad skulle du säga om jag kunde svara på den viktigaste frågan i världen?
-Och vilken fråga är det? - Varför är du på den här ön?
Jag är på den här ön för att mitt flygplan störtade.
För att min flotte sprängdes.
För att helikoptern jag åkte i var för tungt lastad.
Det är inte därför du är här. Följer du med mig kan jag bevisa det.
Då är det väl bäst att jag drar på mig byxorna.
Kom igen! Helvete!
- Vad gör du? - Vad jag gör? Har du parkerat innan?
- Du står i min ruta! - Förlåt, handikapparkeringen är där.
Ja, men jag måste inte parkera där. Jag får parkera var jag vill.
- Du måste hålla dig innanför linjerna. - De skulle reservera en plats åt mig...
...så jag bara parkerade här.
Jag har inte sett dig innan. Jobbar du här?
Jag äger faktiskt företaget.
Hugo Reyes.
John Locke.
- Vad gör du här, John? - Inget, min chef sparkade precis mig.
- Oj. Vilken är din chef? - Han heter Randy. Men...
Randy Nations? Han är en riktig idiot.
- Vill du att jag ska prata med honom? - Nej, det är lugnt.
Vi säger så här, John. Jag äger ett bemanningsföretag också.
Ring det här numret-
-och säg att Hugo sa att du ska ha ett jobb.
Och upp med hakan. Allt kommer att ordna sig.
Han börjar mogna.
- Var är alla? - De gick. De skulle till templet.
Det är det säkraste stället på ön. Vi borde också gå dit.
Mår du bra?
- Jag mår bra. Nu sticker vi härifrån. - Varför skulle jag följa med dig?
- För att du vill hitta Jin. - Vad vet du om min man?
Om han är på ön och vid liv så är han i templet.
Vi rör på oss.
John då?
Vi måste begrava honom.
Vad gjorde du ensam i huset? Var är dina vänner nånstans?
- I nåt tempel. - Varför är du inte med dem?
- Vi kan väl låta bli att prata? - Som du vill.
- Vem fan är det? - Kan du se honom?
Ja, fan.
Du känner till reglerna. Du får inte döda honom.
Säg inte åt mig vad jag inte kan göra.
Säg inte åt mig vad jag inte kan göra!
Locke!
Vem du än är, du har 20 sekunder på dig, sen sticker jag härifrån.
- Var är han? - Vad gör du här?
- Han sprang efter nån unge. - Vi måste till templet. Kom igen.
Jag stannar med Locke.
- Han är inte John Locke. - Jag vet, men han har svar.
- Han säger sig veta varför jag är här. - Var inte naiv.
- Han kommer att döda dig. - Han kunde ha dödat mig för länge sen.
Han vill döda alla du bryr dig om. Han slutar inte förrän...
- Vem pratar du med? - Ingen.
- Fångade du ungen? - Vilken unge?
- Visst. Ska vi fortsätta? - Ja, James. Vi gör det.
Vilket djur skulle du beskriva dig som?
- Ursäkta? - Vilket djur skulle du beskriva dig som?
- Hur är det relevant? - Säg bara vad du tänker på.
Skulle du beskriva dig själv som social?
- Får jag tala med din chef? - Självklart.
Jag hämtar henne.
God morgon, Mr Locke. Jag är Rose Nadler, kontorschefen.
- Hur kan jag stå till tjänst? - Du kan bespara mig frågorna-
-om vilket djur jag är och ge mig ett jobb.
- Vilket sorts jobb vill du ha? - Ni söker visst en platsansvarig.
På en byggnadsplats. Jag vet inte om det passar dig.
- Om erfarenhet är problemet så... - Erfarenhet är inte problemet.
Mr Reyes sa till mig-
-att ni skulle ta hand om mig här. - Mr Reyes är min chef-
-så jag kan fixa det. Vill du jobba inom byggnad så får du det.
Jag skickar dig dit imorgon, och dagen därpå-
-så kommer du vara tillbaka här.
- Låt oss vara mer realistiska. - Vad vet du om det?
Jag har cancer. Obotlig cancer.
- Jag beklagar. - I början kunde jag inte acceptera det.
Så småningom slutade jag förneka det-
-och började leva det som jag har kvar av mitt liv.
Vad sägs om att vi hittar ett jobb som du kan utföra?
- Läser du? - Ursäkta?
- Läser du böcker? - Visst, vem gör inte det?
Min favoritbok är "Möss och människor". Känner du till den?
Nej, lite efter min tid.
Den handlar om George och Lennie.
Lennie är lite sinnesslö och ger George problem.
Så han tar med honom ut i skogen och ber honom föreställa sig huset de ska bo i.
- Sen skjuter han Lennie i bakhuvudet. - Det lät inte som ett lyckligt slut.
Det är det inte heller.
- Vad tänker du på? - Vad som skulle hända om jag sköt dig.
Vi kan väl ta reda på det?
Vad är du?
Jag är fången.
Jag har varit fången så länge, att jag inte minns hur det är att vara fri.
Det kanske du kan relatera till? Innan jag fångades var jag en man.
- Det har jag svårt att tro. - Du får tro vad du vill.
Jag vet hur det är att känna glädje. Känna smärta, ilska, skräck.
Att bli sviken.
Jag vet hur det känns att förlora nån man älskar.
Vill du skjuta mig så gör det. Men du är så nära.
Det vore så synd att vända om nu.
- Varför tog ni med honom till statyn? - Så de såg vem de hade att göra med.
- Men om han byter utseende igen? - Det kan han inte längre.
Han är fast så här.
Vill nån säga nåt?
Kände ni honom inte?
Okej, jag kände honom.
John Locke var en...
...en troende. Han var en tillitsfull man. Han var...
...en mycket bättre man än jag nånsin kommer bli.
Och jag är hemskt ledsen att jag mördade honom.
Det här är den skummaste begravningen jag nånsin varit på.
Dr Shephards mottagning.
- Hallå? Kan jag hjälpa dig? - Nej, det kan du inte.
- Vem pratade du med? - Ingen.
Ingen? Jag hörde dig prata i telefonen.
Jag ringde dr Shephard.
- Så bra. När ska du träffa honom? - Det ska jag inte.
- Jag förstår inte. Varför... - Jag har fått sparken, Helen.
Jag kommer!
Jag kommer med erat förlorade bagage ifrån Oceanic.
Skriv på här.
Tack.
Okej, John.
Prata med mig. Varför fick du sparken?
Jag ljög för Randy. Jag åkte aldrig på konferensen i Sydney.
Öppna väskan.
- Vad hade du dessa till? - Min vandring.
Ett äventyr i vildmarken. Man mot natur. Men de lät mig aldrig gå.
Jag satt där och skrek att de inte kan säga till mig vad jag inte kan göra.
Men de hade rätt.
Jag är trött på att drömma om ett liv utan rullstol. Hur det skulle vara att...
...gå nedför altargången med dig. För det kommer aldrig ske.
Vill du att jag ska träffa fler läkare och konsulter-
-om du vill få ur mig ur stolen, så förebrår jag dig inte.
Men jag vill inte att du kastar bort ditt liv, väntandes på mirakel. För...
Det existerar inga.
Det finns mirakel, John.
Det enda jag väntade på...
...var du.
- Fin utsikt. Vad gör vi nu? - Nu går vi ner.
- Vadå, ner? - Ner dit.
Det här är ingen stor grej för dig, men du har ju redan dött.
- Aldrig att jag klättrar först! - Inga problem. Jag går först.
Kommer du, James?
James!
Locke!
Kom. Jag tar emot dig.
Vad är det här för ställe?
- Vad handlade det där om? - Insiderskämt.
Var det här allt du ville visa mig? En grotta med några stenar på en våg?
Är det därför jag är här?
Nej.
Det här är orsaken till att du är här.
Det här är orsaken till att ni alla är här.
Okej, skynda på. Kom igen, hela vägen. Inget fusk.
Hela vägen. Ni kan ta dem.
Tillbaka hela vägen nu. Bra jobbat.
Då så, slå upp kapitel fyra. I dag ska vi prata om...
Människans fortplantningssystem.
Vet du vart lärar... - Ursäkta, var är lärarrummet?
Jag vet att jag låter tjatig, men hur många gånger måste vi prata om det här?
Tar du sista koppen kaffe, så släng då bort det gamla filtret.
- Jag hoppades på lite Earl Grey. - Té är en gentlemannadrink.
- Ben Linus. Europeisk historia. - John Locke. Vikarie.
- Vem skrev allt det här? - Hans namn var Jacob.
- "Var" Jacob? - Han dog igår.
- Du verkar inte alltför upprörd. - Det är jag inte heller.
- Varför är alla namn överstrukna? - Alla är inte det.
"Shephard."
Jack Shephard?
Han är inte den ende.
"Reyes". Hugo, eller hur?
- Vad menas med siffran 8? - Jacob gillade siffror.
"16. Jarrah".
"42. Kwon". Jag vet inte om det är Sun eller Jin.
Här.
"4. Locke". Jag tror vi båda känner honom.
Sist men inte minst...
"Nummer 15. Ford".
- Det är du. - Varför mitt namn?
- Jag aldrig ens träffat honom. - Jag är säker på att du träffat honom.
Nån gång under ditt liv, antagligen när du var ung och sårbar, träffade han dig.
Han manipulerade dig. Du blev hans marionettdocka.
Resultatet blev att valen du trodde du gjorde själv, var inga egna val.
Han tvingade dig, James. Tvingade dig hit till ön.
- Varför då? - För att du är en kandidat.
- Kandidat för vad? - Han trodde han var öns beskyddare.
Och du har nominerats till att ta över det jobbet.
- Vad menas med det? - Att du har tre val.
För det första, du struntar i allt och ser hur det hela slutar.
Så kanske ditt namn blir överstruket.
För det andra...
Du kan ta jobbet som den nya Jacob och skydda ön.
- Skydda den från vad? - Från ingenting.
Det är det roliga. Det finns ingenting att skydda den ifrån. Det är bara en ö.
Ön kommer klara sig bra utan Jacob och alla andras liv han har kastat bort.
Du sa det fanns tre val.
Det tredje är att vi bara åker. Vi sticker ifrån ön.
Hur gör vi det?
Tillsammans.
Vad säger du, James? Är du redo att åka hem?
Ja, för fan.
Svensk text: SSG - SweSUB Group ©