- Tidigare i Lost. - Var kom den ifrån?
Locke. Tänk om han vill att vi tar livet av varandra?
- Jag tänker inte bara stå här! - Du måste lita på mig.
Sayid!
- Stick, jag tar loss henne! - Nej, vi kan klara det!
Rädda Sawyer!
Jag tänker inte lämna dig.
- Jag älskar dig, Sun. - Och jag älskar dig!
Var är Jin och Sun?
God morgon. Jag har lagat frukost.
Tekniskt sett, att öppna en paket med flingor är inte att laga frukost.
- Kommer du på konserten ikväll? - Absolut.
- Ska din mamma dit? - Ja.
Hurså?
- Du blir väl inte så där konstig, va? - Varför skulle jag det?
Det ska jag inte.
- God morgon. - God morgon.
- Vill du ha flingor? - Ja, tack.
- Hur mår du? - Bra. Han sparkar mycket...
- Jack Shephard. - Hej, mr Shepard.
Jag ringer från Oceanic Airlines, vi har hittat er saknade last.
Ni har hittat min fars kista?
Ja, sir. Den anländer i L.A. under dagen.
- Det var goda nyheter. Tack. - Ingen orsak.
Vi på Oceanic beklagar att det har tagit sån tid. Adjö.
Det här är det bästa jag kan göra. Det kommer att göra lite ont.
Kulan gick rakt igenom, men gör jag inget blir det infekterat.
Jag är ledsen.
De hade en liten flicka.
Hon hette...Ji Yeon.
Jin hade inte ens träffat henne.
Locke gjorde det här mot dem.
Vi måste döda honom, Jack.
Jag vet.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND, Ante40 och MrSwede
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Vi bör gå nu. - Vart då?
Innan Sayid dog, så sa han att Desmond satt fast i en brunn.
Om Locke vill se Desmond död, så lär vi behöva honom.
- Välkommen tillbaka, mr Locke. - Tack ska ni ha.
Du skulle bara våga! Det är han som körde på mr Locke!
- Ring polisen! - Jag såg dig allt. - Flytta på dig.
- Du får inte skada mr Locke igen! - Jag ska inte skada honom.
- Jag vill hjälpa honom att släppa taget. - Vem är du?
Vill du veta vem jag är?
Är det här verkligen en genväg?
Jag har bott i huset länge, Miles. Jag minns nog hur man tar sig dit.
Jag bodde här 30 år innan dig. Men det var förra veckan för mig.
- Jag har ingen aning om var vi är. - Tur att du följer efter mig då.
Får jag fråga hur mycket dynamit du har tillgång till?
Tillräckligt mycket för att förstöra planet och inte låta det lämna ön.
- Tror du det finns kvar där? - Jag vet nog var jag gömde det.
- Du la dem säkert i en kakburk. - Var inte löjlig.
De ligger i mitt hemliga rum bakom bokhyllan.
Vad är det?
- Jag blir ostadig bland döda saker. - Är det nåt du vill dela med dig av?
- Jag tror inte... - Det är Alex.
Det är din dotter.
Jag begravde henne efter att du stack.
Tack, Richard.
- Är det ett ännu hemligare rum? - Där skulle jag tillkalla monstret.
Det var innan jag förstod att det var monstret som tillkallade mig.
Det är din idé, Richard. Ska vi skada planet eller spränga det?
- Spräng den. - Då är det bäst att vi tar allt.
Rör dig inte! Visa händerna.
Det är ingen fara.
- Vem är du? - Hon är med mig.
Hej, Benjamin. Får jag stiga på?
- Vad gör du här? - Lägg ner vapnet, Benjamin.
Gå till kajen. Ta all utrustning ur båten och sänk den sen.
Hon går ingenstans. Om inte du svarar mig kommer jag...
Skjuter du mig har du mist din sista chans till att överleva.
Gå. Han kommer inte göra nåt.
- Vad gör du här, Richard? - Vi hämtar sprängämnen-
-till att förstöra planet på den andra ön. - Varför vill ni göra det?
Planet är riggat med sprängämnen. Jag ligger tre steg före dig, Benjamin.
- Hur kom du tillbaka hit, Charles? - Jacob bjöd hit mig.
- Lögn. Du har inte ens sett honom. - Jodå, han besökte mig-
-inte långt efter att ert folk förstörde min fraktbåt.
Han övertygade mig om mina fel, och berättade om avsikten med allt det här.
Vilken avsikt?
- Charles? - Ja?
Locke är på väg hit.
- Har han sett dig? - Jag tror inte det.
- Båten är fortfarande kvar, jag... - Spring. Skynda dig tillbaka hit.
Vill du inte dö, måste vi gömma oss.
- Det kan göra lite ont, mr Linus. - Det är dr Linus.
Jag hämtar lite is.
Dr Linus?
Hur är det med dig? Jag hörde om en incident på parkeringsplatsen.
- Jag hamnade i bråk. - Med vem?
Jag såg mannen som körde på dig. Jag närmade mig honom, och då...
...attackerade han mig.
Sen hände det nåt konstigt. Under tiden han slog mig-
-så tror jag att jag såg nåt.
- Vad gör du? - Jag ringer polisen.
- Du borde nog inte göra det. - Varför inte?
Han sa att han inte försökte skada dig.
- Han ville få dig att släppa taget. - Polisen.
- Av nån orsak trodde jag honom. - Hallå, det är polisen.
Vet du vad han menade, mr Locke?
Betyder det nåt för dig?
Hallå? Polisen.
Ursäkta mig.
Jag vill prata med en detektiv, tack.
- Är det nån som har dött? - En tillställning på min fars museum.
- Konserten jag pratat om hela veckan. - Ja, det är det enda jag har tänkt på.
- Du får gärna följa med. - Är den rödhåriga bruden där?
- Charlotte. Ja. - Då står jag över.
Detektiv Ford, killen här har nåt att berätta för dig.
Det var en smitningsolycka för några dagar sen vid Tustin high School.
Och i morse blev en av lärarna där svårt nedslagen av samma man.
Och...?
Jag är den mannen.
- Tack för att vi slapp leta efter dig. - Det var så lite.
Godkväll.
Hur mår du idag?
Fantastiskt.
Har du nån aning om var brunnen är?
Sayid sa att den var nära lägret. Vi är en timme därifrån.
Om Locke ville se Desmond död, varför dödade han inte honom då?
Det kanske är en av hans "regler".
Bomben på ubåten...
Du sa att han inte kunde döda oss.
Jag har haft fel förr.
Jag dödade dem, va?
Nej...
Han dödade dem.
- Mår du bra? - Ja.
Okej.
- Ge mig askan. - Va? Vem är du?
Ge mig askan du tog efter att Ilana dog. Jag vet att du har den i fickan.
- Varför det? - Den tillhör mig.
Vad ska du ha den till?
Hej, Hugo.
- Var har du hållit hus? - Det spelar ingen roll.
Såg du en grabb springa förbi med din aska?
Min aska är i den där elden.
När den brunnit ut, ser du mig aldrig igen.
Du borde hämta dina vänner. Vi är väldigt nära slutet, Hugo.
- Det är dags, Charles. - Linus har ett dolt rum. Kom nu.
- Vad väntar du på? - Jag vill inte gömma mig.
Han hittar mig ändå. Bättre att få det överstökat.
Båda idéerna låter bra, men jag vill överleva.
Om du vill ha tag på oss, så springer vi genom djungeln.
- Ge mig era walkie-talkie. - Varför?
För att jag ber om dem.
- Ifall jag behöver dig. - Han kommer att döda dig.
Då antar jag att vi säger adjö nu.
Vill ni gör mig sällskap medan jag väntar på det oundvikliga?
Jag ska prata med honom. Allt han vill är att jag är med honom.
Om jag följer med honom, så kanske ni har en chans.
Lycka till.
Precis den jag letade efter.
Du hittade mig. Vill du ha ett glas läsk?
Jag vill att du...
-...dödar några åt mig, Ben. - Varför skulle jag göra det?
För när jag lämnar ön...
...så kan du ha den för dig själv.
- Kör till. - Bra.
Vems båt är det som ligger vid hamnen?
- Det är Charles Widmores. - Var kan jag hitta honom?
Han gömmer sig i min garderob.
- Herregud! Dr Linus. - Hej, Alex.
- Vad har hänt? - Jag konfronterade en-
-som var hetlevrad. - Varför vill nån skada dig?
- Du som är den snällaste på jorden. - De blandade ihop mig med nån.
Du borde inte köra bil. Mamma väntar på mig där borta.
- Låt oss skjutsa dig hem. - Jag vill inte vara till besvär.
Snälla, dr Linus. Du ser ut som Napoleon.
Kanske det.
Går det bra om vi skjutsar hem dr Linus?
Självklart. Efter allt du har gjort för min dotter-
-så är det det minsta vi kan göra. Jag heter Danielle.
Benjamin Linus.
Kan han stanna på middag? Det är kycklingdagen.
- Det är inte nödvändigt. - Vi insisterar.
Även om vi måste kidnappa dig.
Kan du komma med tallriken?
Tack så mycket, dr Linus.
Det är trevligt att laga mat åt nån annan än Alex.
- Var är hennes far? - Han dog när hon var två år.
Det är nog därför hon är så fäst vid dig.
Ursäkta?
Allt intresse du lägger på henne. All hjälp du ger...
Du är det närmaste en far hon har haft.
- Mår du...bra? - Ja. Det är nog löken.
Jag ska ta mindre nästa gång.
Efter dig.
Charles och hans kvinnliga vän är därinne.
Hon är beväpnad, men det är väl inget problem för dig?
Vänta här.
- Du behöver inte se det här. - Jag vill se det.
- Jag är ledsen, Charles. - Vilken angenäm överraskning.
Vad skönt att kunna prata utan att ha staketet mellan oss.
- Och vem är du? - Jag heter Zoe...
Prata inte med honom!
- Varför gjorde du så? - Du gjorde henne överflödig.
Du är inte rädd för döden. Så det finns bara ett sätt-
-att få dig att berätta det jag vill veta.
Snart är allt över. Jag får vad jag vill ha.
Och jag kommer äntligen att lämna ön. Det första jag kommer att göra då...
...är att döda din dotter.
Penny.
- Du dödar henne i vilket fall. - Nej. Jag ger dig mitt ord.
- Och det skulle jag tro på? - Om du säger varför du kom tillbaka-
-så rör jag inte din dotter.
Jag tog med mig Desmond Hume hit.
På grund av hans motståndskraft till elektromagnetism.
Han var vår sista utväg.
- Vad menar du med: "sista utväg"? - Jag säger inget mer inför honom.
Viska det då.
Han ska inte kunna rädda sin dotter.
Du upphör aldrig att förvåna mig.
Han har redan sagt det jag ville veta. Så...ingen skada skedd.
Bra.
Fanns det fler att döda?
Hej, Kate. - James.
Jack.
- Han står vid elden och hälsar. - Jag hör honom.
- Kan du se honom? - Ja, det kan jag.
Kate? Sawyer? Ni också?
Så det är du som skrev våra namn på väggen.
Skrev du Suns och Jin Kwon och Sayid Jarrahs namn också?
- Ja. - Är det därför de är döda?
Jag är hemskt ledsen.
Du är ledsen? Jag vill veta varför.
Jag vill veta att Sun, Jin och Sayid inte dog i onödan.
Kom och sätt er, så ska jag berätta varför de dog.
Och berätta varför jag valde dem... - Och varför jag valde dig.
Sen ska jag berätta allt om att skydda ön.
För när elden har brunnit ut...
...ska en av er skydda den.
- Har du tid en minut? - Ja. Kom in.
Är det din son?
Ja. Det är taget förra tacksägelsedagen.
Han är väldigt lik dig.
Berätta inte det för honom.
Vad kan jag göra för dig, mr Locke?
Vi var på samma plan från Sydney.
Du gav mig ditt kort, och...
Nästa dag kastade jag bort det. Ta inte illa upp.
- Ingen fara. - Hur som helst...
Ett par dagar senare blev jag påkörd av en bil.
Och av alla läkare i Los Angeles, hamnade jag hos dig.
Sedan efter att du räddade mitt liv-
-vill du fortfarande fixa mig. Jag vill fortfarande...inte fixas.
Sedan...
Mannen som körde på mig dök upp på skolan idag igen.
Han slog en lärare på parkeringen. Men vet du vad han sa till honom?
Han sa att han inte var där för att skada mig-
-utan för att hjälpa mig att "släppa taget".
Vilket är exakt samma sak som du sa till mig senast vi sågs.
Ursäkta... Menar du att jag skickade honom för att köra över dig?
Nej, nej. Men om allt det här...
Det kanske händer av en anledning.
- Du kanske ska fixa mig. - Mr Locke, jag vill fixa dig, men-
-jag tror att du misstar slump för öde. - Kalla det vad du vill, men här är jag.
Och jag...
Jag tror att jag är redo att komma ur den här stolen.
Jag vet inte riktigt var jag ska börja.
Börja med varför du förde oss till ön.
Jag förde hit er för att jag gjorde ett misstag.
Ett misstag jag gjorde för väldigt länge sen. Och på grund av det-
-är det en stor chans att ni alla, och alla ni brytt er om kommer att dö.
Vad för misstag?
Du kallar honom för "monster".
Men jag är ansvarig för vad som har hänt honom.
Jag gjorde honom sån. Och sedan dess...
...har han försökt att döda mig.
Det var bara en tidsfråga innan han räknat ut hur. Och när han gjort det...
...måste nån ersätta mig.
- Det är därför jag förde er hit. - Säg mig något, Jacob.
Varför måste jag straffas för dina misstag?
Varför tror att du kan ställa till mitt liv? Jag klarade mig bra-
-tills du släpade mig hit. - Nej, det gjorde du inte.
Ingen av er gjorde det.
Jag plockade inte nån av er från en lycklig tillvaro. Alla hade problem.
Jag valde er eftersom ni var som jag. Ni var alldeles ensamma.
Ni letade alla efter nåt ni inte kunde hitta därute.
Jag valde er eftersom ni behövde den här platsen lika mycket som den behövde er.
- Varför strök du mitt namn från väggen? - För att du blev en mamma.
Det är bara ett kritstreck i en grotta. Jobbet är ditt om du vill ha det, Kate.
Vad är det för jobb?
Det finns ett ljus mitt i ön.
Ni måste se till att det aldrig slocknar.
Din monsterkompis sa att det inte fanns nåt att skydda det från.
Ni måste skydda det från honom.
Ni måste göra det jag inte kunde...
- Det jag inte klarade av att göra. - Du vill att vi ska döda honom.
- Är det ens möjligt? - Jag hoppas det-
-för han kommer säkerligen att försöka döda er.
Så...
Hur ska du välja?
Jag tänker inte välja, Hugo.
Jag vill att ni ska ha nåt jag aldrig fick...
Ett val.
- Om ingen av oss vill? - Då är det här slutar väldigt illa.
Jag gör det.
Det är därför jag är här. Det här är...
- Det här är vad jag ska göra. - Är det en fråga, Jack?
Nej.
Bra.
Då är det dags.
Och jag som trodde att killen hade Gud-komplex tidigare.
- James. - Ja, jag vet.
Jag är bara glad att det inte är jag.
Minns du det där bambufältet du vaknade i när du kom hit?
Ja.
Bortom det fältet, över en ås, är öns hjärta.
Det är där ljuset finns.
Det är dit han försöker att ta sig. Och det är vad du har att skydda.
Förbi bambun...? Det finns ingenting där.
Jo, det finns det, Jack.
Och nu kommer du att kunna ta dig dit.
- Har du en kopp? - Ja. Det har jag faktiskt.
Drick det här.
Hur länge ska jag behöva göra det här jobbet?
Så länge du kan.
Nu är du som jag.
Här är Jarrah och Hume. Denna lilla damen bredvid är Austen.
Det har varit trevligt att ha er här. Men nu ska ni iväg. Lycka till.
- Du kan fortfarande släppa mig. - Varför skulle jag göra det?
Eftersom jag sa att jag var oskyldig.
- Och du trodde mig. - Det spelar ingen roll.
Kan ändå inte låta dig gå. Jag är polis.
Du känns inte som en snut för mig.
Trevligt att träffas.
Jag tror att det är dags att sticka. Dags att sticka, sa jag.
- Är du redo för att sticka? - Ursäkta. Vem är du?
- En galning som angav sig själv. - Varför gjorde du det?
- Jag körde över en kille i rullstol. - Fattar du vad jag menar?
Jag är galen. Men vill du härifrån eller inte?
- Ska du bara be föraren att stanna? - Han vet redan var han ska stanna.
Men när det händer, vill jag ha ert förtroende.
- Vårt förtroende? - Det stämmer.
Efter att jag har befria er, kommer jag be er att göra nåt.
Och ni måste lova att ni gör det.
- Så vad säger du? - Absolut, jag lovar.
- Du då? - Okej. Visst.
- Vem är Hume? - Jag.
Var är din vän med mina pengar? Annars måste jag säga att-
-jag sköt er när ni försökte fly. - Oroa dig inte. Han kommer.
Nu kommer han.
- Förlåt att jag är sen. - Det är lugnt.
- Du inte sagt att hon skulle vara här. - Känner jag dig, knubbis?
Nej, vi träffades aldrig.
Här är dina pengar. 125 lakan, eller hur?
Ja, det stämmer.
Trevligt att inte ha träffats.
- Ska hon inte med? - Nej, hon är inte klar än.
Jag tog med Camaron. Nycklarna är under golvmattan. Allt annat finns i bagaget.
- Du vet vart de ska? - Absolut.
Okej, vi bör sätta fart. - Du är med honom och du med mig.
- Vadå, jag är med dig? - Vi...
...ska på konsert.
Då åker vi.
Får jag fråga dig en sak?
- Kör på. - Om du kan bli rök när du vill...
...varför går du då?
Jag gillar känslan av fötterna på marken.
Det påminner mig om när jag var mänsklig.
Vi är framme.
Är du törstig?
- Jag kastade ner Desmond Hume här. - Vad är problemet?
Jag skickade Sayid för att döda Desmond. Tydligen gjorde han inte det.
Det ser ut som nån hjälpte honom ut.
Nej, Ben. Nån hjälpte mig.
Vad sa Widmore till dig?
Han sa att Desmond var idiotsäker.
Jakobs sista utväg i fall jag lyckades att döda alla hans älskade kandidater.
Ett sista sätt att se till att jag aldrig lämna det här stället.
Varför är du då glad att han fortfarande lever?
För att jag ska hitta Desmond...
Och när jag gör det, ska han hjälpa mig med nåt som jag aldrig kunde göra själv.
Jag ska förstöra ön.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND, Ante40 och MrSwede