Dette har hendt:
Jeg var lam i fire år.
Øya forandret meg. Gjorde meg hel.
Jeg er takknemlig for deg, John.
Du stjal nyren min.
Du trengte en far, jeg en nyre.
Bli ferdig med det.
Samme hva Jack sa.
Jeg skylder Jack å redde ham.
- Hvordan kom du hit? - På en ubåt.
Så dere kan komme og dra som dere vil?
Litt C4-sprengstoff kan være nyttig.
Jack...
- Navn? - John Locke.
Sivilstand, mr Locke?
Enslig.
- Kjæreste? - Nei.
Lever foreldrene dine?
Jeg vokste opp i fosterhjem. Jeg kjente ikke foreldrene mine.
Har du vurdert å oppsøke dine biologiske foreldre?
På hvilken måte er det relevant?
Hvis du skal få uføretrygd,
må jeg vite om tilstanden din har bedret seg.
Hvordan er appetitten din?
Bra.
Du har sluttet å sende inn terapiregningene.
Jeg går ikke dit lenger.
Det var bortkastet tid.
TRYGD UTSATT
Det er et midlertidig opphold.
Søk på nytt når du gjenopptar terapien.
- Tror du jeg er midlertidig ufør? - Depresjoner kan gå over, ja.
Siden du sluttet med terapien, må du jo føle deg bedre.
Jeg gjør vel det.
Neste!
Hva driver han med?
Gode hender.
Jeg kommer.
Jack!
Det var hun som hjalp Sawyer og meg med å rømme.
Det blir i morgen.
- Hva er det? - Danielle.
John, Rousseau er borte.
Dette blir mer komplisert enn antatt.
Skal vi bare plaffe løs og håpe på det beste?
- Vi skal redde Jack. - Kanskje han ikke vil bli reddet.
Han er ikke seg selv.
De må ha gjort noe med ham. De dopet oss ned.
De kidnappet ham.
Han kan ikke ha glemt det.
Livene våre er i fare.
- Jeg vil ikke la ham være. - Ikke noe valg.
Det er Jack.
Første gang jeg så ham,
dro han folk ut av et brennende flyvrak.
Han må ha blitt venner med dem av en grunn.
Vi må finne ut hva den er.
Hva hadde du tenkt?
Vi går til Jack når det blir mørkt.
Vil han vekk herfra, hjelper vi ham.
Dette vet vi.
Boliviansk gull ble stjålet i natt.
Cobra er tilbake!
Ned!
Har du blitt skutt?
Jeg finner ham ikke!
Bak skulpturen.
- Jeg ser armene hans. - Jeg når ham.
IKKE DØRSALG
Hallo. John Locke?
Beklager, dørselgere er uønsket.
- Det står på skiltet. - Jeg vil ikke selge deg noe.
Jeg heter Peter Talbot.
Får jeg snakke med deg?
Om hva?
Moren min.
- Hun har problemer. - Du har feil John Locke.
Hvor mange nyrer har du?
Hun traff ham for to måneder siden.
Kjærlighet ved første blikk.
Han var sjarmerende, snill og morsom.
Han heter Adam Seward.
Han er en pensjonert datagründer fra Ontario.
Adam hadde noe ved seg.
Mor ble helt forgapt i ham.
Etter å ha kjent hverandre i to måneder skal de gifte seg.
Noe ved ham...
Magefølelsen min sa at han var ute etter noe,
så jeg undersøkte ham.
Hva har dette med meg å gjøre?
Dette angår deg, mr Locke,
fordi du donerte en nyre til Adam Seward.
Han het noe annet da.
Han kalte seg Anthony Cooper.
Jeg fikk tak i legejournalen hans,
og så at han hadde mottatt en nyre fra deg.
Siden du ga ham en nyre, så kan han vel ikke være så ille.
Eller hva?
Donasjonen foregikk anonymt.
Jeg traff ham aldri.
- Er du sikker? - Jeg kan dessverre ikke hjelpe deg.
Sayid, du tar framsiden, jeg tar baksiden. Du går inn.
- Skal jeg gå inn alene? - Det er best at han ser deg først.
Ok.
Hei.
- Hva gjør du her? - Jeg kom for å redde deg.
Kom deg ut med en gang. Gå.
- Jack... - Kate, de overvåker meg.
- Kom deg ut! - Jeg går ikke fra deg.
- Legg deg ned! - Ikke skad henne.
Rygg unna, doktor.
- Hold ham. - Jack!
- Hvem andre er sammen med?
- Jack. - Svar på spørsmålet, Kate.
Greit, en gang til: Hvem andre er sammen med?
Ingen andre.
Det er bare oss to.
Alex?
- John. - Snakk lavt.
Greit.
Du trenger ikke å rette pistolen mot meg.
- Jeg kan fortelle deg hvor Jack er. - Jeg leter ikke etter Jack.
Jeg leter etter ubåten.
Hvor er ubåten?
Nå henger jeg ikke helt med.
Hvilken ubåt?
Den dere drar til og fra øya med.
Den Mikhail fortalte meg om, like før jeg drepte ham.
- Far? Hvem snakker du med? - Ikke kom inn, Alex.
Få henne til å tie.
Ben, er du våken?
Jeg kommer inn.
Hva er det?
Austen og Jarrah. De er her.
De klarte å finne oss.
- Hvor er de? - Vi tok dem til fange.
De er hjemme hos meg.
Jeg vil vite hvordan de fant oss.
Hva med Juliet og Shephard?
- Ikke tenk på det, du. Bare gå. - Greit.
- Vent litt, Richard. - Jeg venter utenfor.
Hent mannen fra Tallahassee.
- Hvorfor det? - Bare gjør det.
- Med en gang. - Ok.
"Mannen fra Tallahassee"?
Er det en slags kode?
Nei, vi har ingen kode for "det er en bevæpnet mann i skapet".
Men det burde vi ha hatt.
Sayid hadde en ryggsekk.
Hun skal hente den.
Ja vel. Men datteren min hater meg,
så det hjelper ikke å bruke meg som gissel.
Pappa!
Jeg skal hente sekken.
Jeg ser etter noe fint.
Noe man legger merke til.
Hva syns du om denne?
Den er fin. Hva syns du?
Jeg liker den. Kanskje litt større.
Ja.
Større er bedre. Jeg tar en titt der borte.
Hallo, John.
Blir det et stort bryllup, eller blir det bare dere to?
Du kan vel ikke be meg.
Det ville bli... pinlig.
Hvordan visste du at...
Sønnen hennes kom og spurte meg hvorfor jeg ga deg en nyre.
Han tror du har urent mel i posen, og ville at jeg skulle gå god for deg.
Hva sa du til ham?
Du skal svindle henne.
Du skal gifte deg med henne pga pengene, hva?
Hva er det du vil, John?
Du skal avlyse bryllupet.
- Hvorfor gjør du dette? - Det er ikke rettferdig.
Du får folk til å tro at du er familie og ødelegger deres liv.
Du får ikke gjøre det igjen.
Hev forlovelsen og dra din vei, ellers forteller jeg henne sannheten.
La meg høre deg si det.
Si at du skal dra din vei.
Ok, John.
Som du vil.
Kan du hjelpe meg ned i rullestolen?
Jeg skal ikke lure deg, æresord.
Jeg vil bare ha litt verdighet.
Du av alle forstår vel det å ville ha verdighet.
Takk.
Hvordan har du tenkt å styre ubåten?
Det er komplisert.
- Det er ikke bare å trykke på "dykk". - Jeg skal nok finne ut av det.
Jeg kan jo ha vært orlogskaptein i marinen.
Legg armen rundt halsen min.
Hva er det i ryggsekken?
Hvis du traff Mikhail, må du ha vært på kommunikasjonsstasjonen.
Da må du ha funnet eksplosivene.
Du har ikke tenkt å bruke ubåten.
Du har tenkt å ødelegge den.
Jeg kjenner deg, John Locke.
Du kjenner meg ikke i det hele tatt.
Jeg vet at du ble født i California.
Du vokste opp i fosterhjem.
Du kastet bort flere år i Tustin, som kontorrotte hos en eskeprodusent.
I de fire årene før du kom til øya, satt du i rullestol.
Og jeg vet hvordan du havnet i den.
Si meg, John, gjorde det vondt?
Jeg følte at ryggen brakk.
Hva tror du?
Tenk at vi skulle treffes igjen så fort, Kate.
Vær forsiktig her inne.
Takk.
Har de skadet deg?
Nei.
Har de skadet deg?
Nei.
Hva er alt dette?
Det er her de bor.
Og menneskene de bortførte...
- Barna. - Alle er i trygghet.
Trygghet?
Er du på deres side nå?
Jeg er ikke på noens side.
Hva har de gjort med deg?
- Ingenting. - Hvorfor er du sånn, da?
Det er ingen...
- mulighet for meg... - Jeg kom for å redde deg.
Jeg ba deg la være.
Jeg trodde ikke du mente det.
Hva har de gjort med deg, Jack?
Jeg gjorde en avtale med dem.
De skal la meg dra.
Dra hvor?
Hjem.
- Når? - I morgen tidlig.
- Jeg kan hente hjelp. - Stoler du på dem? De lyver.
Du ba meg stole på dem, Kate.
Da du ba meg redde Sawyer.
Jack, hva har de sagt til deg?
Jack, vi må gå nå.
Jeg kommer straks.
Jeg ba deg om ikke å komme hit. Jeg skulle ønske...
Jeg skulle ønske du ikke hadde gjort det.
Men jeg skal komme tilbake for å redde deg.
- John Locke? - Ja?
Vi er Mason og Reed fra politiet. Vi har noen spørsmål.
Kjenner du en Peter Talbot?
- Nei, det tror jeg ikke. - Tynn, brunt hår, i 20-årene.
Han var i leiligheten din for to dager siden.
Å ja.
Han var dørselger. Jeg sendte ham bort.
Mr Talbots familie er god for 200 millioner dollar.
Så hva var det han solgte?
Jeg kjenner ham ikke, så...
Navnet ditt og adressen din sto på en lapp han hadde i lomma.
Hvorfor har dere sett i lommene hans?
Fordi Peter Talbot er død.
Det var ikke enkelt.
Jeg var i bunkeren sammen med deg, og visste at du egentlig ikke kunne gå.
Jeg kunne ikke spørre deg uten å røpe hvem jeg var.
Du kan jo spørre meg nå.
Nå vet jeg hvem du er.
Skjedde det umiddelbart? Begynte det idet du kom hit?
- Ja. - Og du gikk?
Du fikk tilbake følelsen etter at flyet styrtet.
Ja, det er det "umiddelbart" betyr.
Du lurer på hvorfor det ikke skjer med deg.
Din restitusjon går ikke så fort.
Hvor lenge siden er det Jack opererte deg? En uke?
Hvordan ble du egentlig syk?
Er du redd for at det skal forsvinne? Er det derfor du vil ødelegge ubåten?
Hvis du forlater øya, kan du bli lam igjen.
Har du noe mat?
Hei der.
Gå hjem, vesla. Du har ikke lov til å være her.
Far ba meg hente ryggsekken hans.
Hvorfor det?
Vet ikke, jeg skulle bare hente den.
Greit.
Vær så god.
Det er du som er Alex, ikke sant?
Klapp igjen.
Hvordan vet du hva jeg heter?
Du ligner på moren din.
Moren min er død.
Det er det de har fortalt deg.
Gå, Alex.
Hold munn.
Hvor får dere strøm fra?
To svære hamstere løper i et hjul...
Artig.
Det står rester i kjøleskapet.
Jeg spiste opp mesteparten av det mørke kjøttet.
Kylling har aldri smakt så godt som nå.
Hvis du sprenger ubåten min, vil folkene mine skape problemer for meg.
Skal det liksom hindre meg?
Jeg ble født på denne øya.
Det er få av oss.
De fleste ble rekruttert, og selv om de elsker øya og vil forsvare den,
må de vite at de kan forlate den.
Ubåten opprettholder den illusjonen.
- Lyver du for dem? - Nei, de vil være her.
Men ikke alle er klare til å vie seg helt til øya.
Men du, John...
Du har viet deg til den. Og du har et valg.
Hvis du stanser opp litt, kan jeg vise deg ting.
Ting som jeg vet at du gjerne vil se.
La meg beskrive det slik at du forstår.
Se for deg en eske.
Du har greie på esker, ikke sant?
Hva om jeg forteller deg at det fins en stor eske på denne øya.
Og uansett hva du forestiller deg og ønsker deg, er i esken når du åpner den.
Hva sier du til det, John?
Jeg håper esken er så stor at du kan forestille deg en ny ubåt.
- Hvorfor er du så sint? - Fordi dere jukser.
Dere kommuniserer med omverdenen.
Dere kommer og drar som dere vil.
Dere har strøm, innlagt vann og våpen.
Du er en hykler, en fariseer. Du fortjener ikke å være på øya.
Hvis du visste hva slags sted dette er,
hadde du ikke hatt kylling i kjøleskapet.
Du har vært her i 80 dager, jeg har vært her hele livet.
Hvorfor tror du at du vet mer om øya enn jeg?
Fordi du sitter i rullestol, og det gjør ikke jeg.
Støtte du på problemer?
Ok.
Hun skal føre meg til ubåten. Når vi er der, får hun gå.
La meg gjøre det i stedet.
Du kommer til å hemme meg.
Kom igjen, nå går vi.
Det er noe du bør vite først.
Jeg gjorde en avtale med Jack.
Om en knapp time skal han forlate øya på den ubåten.
Sambandsutstyret er ødelagt, så vi får ikke kontaktet omverdenen.
Så når den ubåten drar, kan den ikke vende tilbake.
Resultatet blir det samme uansett om du sprenger ubåten eller lar den dra.
Ingen kommer til å finne denne øya.
Kom.
Kom igjen.
Du vet vel at han manipulerer deg?
Hvordan?
Det er det faren min gjør. Han manipulerer folk.
Han får deg til å tro at hans idé er din egen.
Det skal jeg legge meg på minne.
Ubåten ligger der nede. Ved enden av brygga.
Beklager at du ble innblandet i dette.
Jeg vet at du ikke skylder meg noe, men jeg må be deg om en tjeneste.
Banker du ikke på?
Slipp vennene mine fri når jeg har dratt.
Drar du ikke hvis jeg sier nei?
Nei, det gjør jeg ikke.
Vennene dine kom for å redde deg.
Men du klarer jo å redde deg selv.
Så det er ingen grunn til å holde dem her.
Gir du meg ditt ord på det?
Det har du mitt ord på.
Jeg slipper dem fri når du har dratt.
Det var vel alt.
Takk skal du ha, Ben,
for at du holdt løftet ditt.
Hei der. Stå stille.
Hendene i været. Ned på kne.
Ned på kne, sa jeg.
Hva gjør du her, John?
Jeg er lei for det, Jack.
Lei for hva da?
Hva har du gjort?
Si at du ikke har gjort det.
- Hva snakker du om? - Si at du ikke har drept gutten.
Tror du jeg står bak Peters død?
Jeg ba deg slå opp med moren, og så dør han.
Tenk deg om.
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Jeg følte meg ikke truet av ham.
Hva gjør du her, da?
Du sa du skulle reise fra byen.
Hvorfor er du fortsatt her?
Jeg skal være ærlig mot deg.
Jeg hevet ikke forlovelsen.
Jeg ville tjene litt penger før jeg stakk.
Men så skjedde dette.
Peter døde, og alt gikk i vasken.
Hun er sønderknust.
Hun har avlyst bryllupet.
Det hadde ikke vært lønnsomt. Jeg er en lurendreier, ikke en morder.
Så hun avlyste bryllupet?
Hun kunne ikke gjennomføre det.
- Hun ville være alene. - Så hvis jeg ringer henne nå,
så kommer hun til å bekrefte det?
Telefonen står der borte, John.
Hva er nummeret...
Mr Locke, du vil kanskje ikke høre dette, men faren din har dratt.
Han flyktet til Mexico etter at dere møttes, og så forsvant han.
Han kan være hvor som helst.
Nå holder det, etterforskere. Mr Locke har mye å gjøre i dag.
Vi sier fra hvis det er noe nytt.
John, John, John...
Dette blir litt av en dag.
Det er på tide å komme ut av senga.
Jeg vil ikke.
Det var ikke et spørsmål.
De fleste sliter litt med dette i begynnelsen,
men slapp av. Du blir nok vant til den.
Nei, vær så snill. Jeg kan ikke...
Du falt åtte etasjer og overlevde. Jeg vil ikke høre hva du ikke kan.
- Kom. Det går bra. - Nei, jeg...
Bra. Der, ja.
Alt i orden.
Her.
Sånn, kamerat.
Det var vel ikke så ille?
Jeg er straks tilbake.
Jaha, John, nå har du virkelig gjort det store.
Ikke lat som om du er skuffet.
Begge vet at du ville det.
Du lot sprengstoffet ligge i ryggsekken, slik at jeg skulle gjøre det.
Slipp ham løs, Richard.
Har du tenkt å gjøre noe dumt?
Nei, sir.
Husker du at du sa at jeg jukset?
At jeg ikke fortjente å bo på øya.
Jeg tok Jack i hånden, og ville gjøre alt for å hindre ham i å dra.
Å la ham dra ville vært et tegn på svakhet, et nederlag.
Folkene mine ville ha forstått det, og det ville vært slutten for meg.
Men å drepe ham...
Det ville ha vært å jukse.
Folkene mine hørte meg gi ham et løfte, og det kunne jeg ikke bryte.
Men så kom du skridende ut av jungelen, John.
Og du fikk drømmen min til å gå i oppfyllelse.
Du skal vel ikke snakke om den magiske esken igjen?
Nei, jeg skal vise deg hva som kom ut av den.
Da jeg spurte deg om ulykken gjorde vondt,
misforsto du meg. Jeg skjønner at det å lande på ryggen etter et høyt fall,
svir litt.
Men jeg mente ikke den fysiske smerten.
Lurer du på om jeg følte meg såret?
Nei.
Hvordan føltes det at faren din prøvde å drepe deg?
Det var på grunn av ham du ødela ubåten, ikke sant?
Du er redd.
Du er redd for ham, og han kan ikke finne deg her.
Hva er det du vil meg?
Jeg vet ikke hvordan det skjedde,
men du har en slags samhørighet med øya, John.
Og det gjør deg svært betydningsfull.
Du aner ikke hva du snakker om, men du vil forstå det etter hvert.
Hva jeg vil?
Jeg vil hjelpe deg, John.
Hvorfor det?
Fordi jeg sitter i rullestol, og det gjør ikke du.
Er du klar til å se?
Far?