Az meg mi?
Faraday rajzolta nekem, puska.
Nem tudja, hol van a hajójuk?
Dehogynem.
Miért repült bele egyenesen a viharfelhőbe?
Inkább csak üljön nyugton, és hagyja, hogy végezzem a dolgomat.
Ő Penelope?
Azt mondta Charlie-nak, hogy nem tud erről a hajóról, igaz?
Igen.
Mire számít, ha egyszer odaértünk?
Válaszokra.
Kapaszkodjanak!
Felkelni!
Gyerünk, mozgás, mozgás!
Mire vár, Hume?
Mi a problémája, Hume?
Nem hallotta, amit mondtam?
Sajnálom, uram. Álmodtam, uram.
Álmodott, mi?
És mi volt az álmában, hogy
ilyen rohadt lassan kelt ki az istenverte ágyból?
Egy helikopteren ültem, uram, és viharban voltunk, uram.
És...
a többire nem emlékszem, uram.
Nos, legalább a hadviselésről álmodott.
Rendben, mindannyian!
Kifelé! Négy percük van!
És megköszönhetik Hume közlegénynek, hogy ilyen futólépésben kell elkészülniük!
Mozgás!
- Egy-két-há! - Három!
- Egy-két-há! - Négy!
- Egy-két-há! - Öt!
100 felülés!
Gyerünk, igyekezzenek!
Egy-két-há....
Remélem, megérte ezt az álmod, pajtás.
Bocs. Csak...
Soha nem volt ennyire élethű álmom. Olyan volt...
olyan volt, mintha tényleg ott lettem volna.
Mondanivalója van, Hume?
Kérdeztem valamit!
Majdnem átértünk rajta.
Világosodik.
Mit művelsz?
Desmond, minden rendben?
Maga meg kicsoda?
Honnan tudja a nevemet?
Lost - 4x05 - The Constant 'Az állandó'
Fordította: Kenny www.hosszupuska.hu
Tessék.
Rendben, egy napja már, hogy felszálltak.
Miért nem hallottunk felőlük?
Még egyszer elmondom, ahogy egész éjszaka is ezt tettem, doktor. Nem tudom.
Ugyanazt hallotta, amit én, amikor felhívtuk a hajót.
Miből gondolják, hogy tudok bármit is?
Abból, hogy nem aggódik.
Tessék?
A hajójuk 40 mérföldre van innen.
Kb. 20 perc alatt oda kellett volna érniük.
Akkor meg miért nem aggódik?
Mi, tán tegyem össze a kezeimet és mondjak el értük egy imát?
Ugyan már!
Talán egyszerűen csak el... el kéne mondanunk nekik.
- Mit? - Dan...
Inkább ne zavarjunk össze senkit.
Nos...
Daniel, ha igazán lassan beszél, talán követni tudjuk majd.
Az, hogy mennyi ideje vélték őket elmenni látni,
nem feltétlenül ugyanaz az időtartam, ami óta valójában elmentek.
Ez meg mit akar jelenteni?
Hibát követsz el.
Nem lesz baj. Nem lesz semmi baj.
Ha Frank azon az irányon repült, amit megadtam neki, ha tartotta...
akkor nem lesz semmi baj.
És ha nem?
Akkor felbukkanhatnak bizonyos mellékhatások.
2,000 láb magasan van. Ülj le!
- Mit keresek én itt? - Mi folyik itt?
- Valami nem stimmel Desmonddal. - Honnan tudja a nevemet?
Tartsa az ülésen.
- Próbálom! - Engedjen el!
Tartsa távol a botkormánytól!
Két perc és odaérünk.
Mit csinálsz te ott hátul?
Kik ezek?
Néhány túlélő a 815-ösről.
És idehoztad őket. Mégis mit képzeltél?
Hol...hol vagyok?
- Rendben, csak nyugalom. - Kik maguk?
- Rendben, nyugalom, haver. - Mit keresek én itt?
- Kik maguk? - A barátom zavarodott.
Nézze, nem vagyok a barátja!
Nem ismerem magát! Nem ismerem magát!
Mikor kezdte ezt csinálni?
Mikor felszálltunk, még semmi baja nem volt.
Amikor egy kis időjárási fergetegbe keveredtünk...
De Faraday azt mondta, amíg tartom az irányt...
Mi a neve, barátom?
Sayid.
Oké, Sayid.
Figyeljen, levisszük a barátját a gyengélkedőre, rendben?
Vele tartok.
Előbb hadd nézze meg a fedélzeti orvosunk, aztán lejöhet.
Megígérem, rendben?
Rendben.
Ide figyeljen...ez valami tévedés, igaz?
- Nem ismerem őket. Nem ismerem őket. - Nem, nem, nem, értem én.
Nem, de ez így nem jó!
Nem kéne itt lennem.
20! 21! 22!
- "Itt"? - Mi "itt"?
Miért áll?
Azért hagyta abba a felülést, mert futni szeretne?
Legyen! Osztag!
Felállni!
Jobbra át!
10 kilométer! Indulás, gyerünk, gyerünk, gyerünk, fussanak!
Indulj meg, különben esküszöm, sajátkezűleg végzek veled!
Mi a franc bajod van, Des?
Ha elmondanám, őrültnek tartanál.
Így is annak tartalak.
Ma reggel, miközben a felüléseket csináltam...
elmentem.
Hogy érted, hogy elmentél?
Egy hajón voltam.
Aztán meg...aztán megint itt voltam, ahol eredetileg is.
Des, ha azt próbálod elérni, hogy kirakjanak innen...
Billy, az igazat mondom, haver.
Ki volt még ezen a ... hajón?
Bármilyen ismerős arc?
Penny.
Volt egy fénykép.
- Penny volt a fényképen. - Micsoda?
Hé, Des!
Hova mész?
Kösz a ma reggelt, Hume.
Óvatosan.
Csak óvatosan. Nyugalom.
Nem vagyok itt. Ez...
ez nem a valóság.
De itt van, és ez a valóság.
Nézze, gondoskodni fogunk magáról.
Mit keresek itt?
- Semmi baj, rendbe fog jönni. - Nem kéne itt lennem.
- Kik maguk? - Nos...
Én Keamy vagyok, ő pedig Omar.
Én vegasi vagyok, ő pedig floridai.
- De hogy hol vagyunk... - Legutóbb Fijinél kötöttünk ki.
Úgyhogy legalább azt tudjuk, hogy még mindig a Csendes-óceánon vagyunk.
Rendben, barátom.
Most pedig csak pihenjen, oké?
Szólunk a dokinak, aztán ő majd kérdez ezt-azt, hogy megoldjuk a dolgot.
Hogy érti, hogy "megoldjuk"? Várjon egy percet, ezt most hogy érti?!
Nem kéne itt lennem! Nem kéne itt lennem!
Nyissák ki az ajtót! Nyissák ki az ajtót!
Magával is megtörténik, igaz?
Mi történik Desmonddal?
A barátai tudják, mi baja.
Hát, ha így is van, nekem nem szóltak róla.
Akkor esetleg elárulná, hogy hogyan értünk ide fényes nappal, mikor szürkületkor szálltunk fel?
Nézze, nem tudom, mi történik a haverjával, rendben?
De higgyen nekem...
Én segíteni próbálok.
Segíteni akar?
Adja ide a telefonját.
Hadd hívjam fel a barátaimat.
Adja oda a fegyvert és megkapja a telefont.
Intézze gyorsan.
Ne próbáljon Bagdadba telefonálni. Ezek a telefonok csak egymást tudják hívni.
Halló?
Jack? Sayid vagyok.
Itt vagyok, a hajón.
Jól vagy? Mi tartott ennyi ideig?
Valami történt az út során, Desmond épp a gyengélkedőjükön van.
Várj egy pillanatot.
Rendben, kihangosítottalak.
Történt valami Desmonddal a helikopteren.
Úgy tűnik, nem tudja ki vagyok, vagy hogy hol van.
"Mellékhatások"?
Várjon, a barátjuk, Desmond...
nem volt kitéve a közelmúltban magas sugárzásnak vagy elektromágneses mezőnek?
Rendben, nézzék, nem tudjuk, miért...
de a szigetre tartva illetve onnan távolodva egyesek kicsit...
összezavarodhatnak.
És most akkor...mi van? Amnéziája van?
Nem, nem amnéziája van.
Hall engem?
Jól van? Hahó!
Az előbb egy óriáskeréken ültem.
Látod, Ray?
Nem vagyok őrült.
Vele is megtörténik, Ray, és veled is meg fog.
Mindenkivel ez fog történni, mindenkivel...
ha megint megindulunk afelé a sziget felé.
Arrébb állna, kérem?
Nem, nem.
Ray, ne!
Lazulj el egy pillanatra.
Nem. Ettől nem fog elmúlni, Ray!
Semmi nem vethet véget neki, Ray! Semmi!
Maga hogy érzi magát?
Mi a francos fene történik itt?
Tudom, hogy zavarodottnak érzi magát.
- Azt nem fogja belémszúrni, testvér. - Én...
nem akarok magába szúrni semmit.
Semmi baj.
Csak a szemeit szeretném megnézni.
Miért?
Hogy segíthessek.
Mi a neve?
Desmond.
Desmond, mesélje el nekem, mi az utolsó dolog, amire emlé...
Halló?
Penny?
Mit akarsz, Des?
Penny, figyelj, én...
Bajban vagyok és...de...
Azt hiszem, történik velem valami, és...
Össze vagyok zavarodva és én...
Látnom kell téged.
Szakítottál velem, majd csatlakoztál a hadsereghez.
És most meg felhívsz, azt remélve, hogy még mindig érdekelsz?
Igen, tényleg össze lehetsz zavarodva, Desmond.
Nem, nem erről van szó. Csak, szóval...
Nézd, van két nap kimenőm holnap estétől.
- Meg...meglátogathatlak? - Nem!
Ne, és ne is fáraszd magad azzal, hogy odamész a lakáshoz, ugyanis elköltöztem.
Elköltöztél? Hova?
Lényegtelen.
Nézd, Desmond, én most megyek.
- Kérlek, ne hívj többé. - Ne, ne, figyelj ide!
Penny, Penny, szük... szükségem van rád, Penny.
Átesett...
az imént valamin, Desmond?
Mi bajod van, Frank?
Nem szabadna itt lenned, vele meg főleg nem.
Bocsi, doki, de Faraday felhívott a Szigetről.
- Beszélnie kell a skót pasassal. - Nem, Faraday nem beszélhet a betegemmel.
- Most pedig kifelé. - De ő nem a betege!
Adja oda Desmondnak a telefont.
Adja neki oda a telefont most azonnal!
Halló?
Desmond? Desmond, az én nevem Daniel Faraday.
Találkoztunk tegnap, mielőtt felszálltak volna,
de gondolom, erre nem emlékszik, igaz?
Felszálltunk? Micsoda?
Desmond, nincs sok időnk beszélgetni, mondja, maga szerint milyen évet írunk?
Hogy érti, hogy szerintem milyen évet...1996 van.
Rendben, Desmond.
Desmond, nézze, árulja el...
Hol van?
Valami...valami gyengélkedőn.
Nem, nem, nem konkrétan most, Desmond.
Hol kéne lennie? Hol tartózkodik 1996-ban?
A Miller támaszponton. Királyi Skót Ezred.
Glasgowtól kicsit északra.
- Dan, talán... - Nem, nem, gondolkozom.
Desmond, figyeljen, mikor újra megtörténik, szálljon fel egy vonatra.
Szálljon fel egy vonatra, és menjen Oxfordba.
Az Oxfordi Egyetemre.
A Queen's College fizika tanszékére.
Mi..micsoda? Miért?
Meg kell keresnie engem.
Hol van? Hol van?
Micsoda?
A naplóm, a naplóm.
Meg kell találnom a naplómat, különben nem fogok hinni neki.
Miért hiszi, hogy 1996-ban van?
Nem tudom. Nem tudom.
Ez kiszámíthatatlan. Véletlenszerű hatás.
Az eltolódás van, hogy csak néhány óráig tart, van, hogy évekig.
Várjon csak, ilyen történt már korábban?
Adja a telefont gyorsan, kérem. Köszönöm.
- Desmond, ott van még? - Doki?
- Hé, doki, minden rendben odabenn? - Beszélj vele.
Nem tudom sokáig feltartani őket.
Igen. Igen, itt vagyok.
Rendben, Desmond, miután megtalált a Queen's College-on,
mondja meg nekem, hogy állítsam a berendezést 2.342-re.
Tessék?
Rendbne, megjegyezte? 2.342.
És 11 hertzen kell rezegnie.
Megjegyezte, Desmond?
2.342, 11 hertzen rezeg...
Csak jegyezze meg - 2.342 11 hertzen, rendben?
És még valami, Desmond.
Ha a számok nem győznek meg, mondja meg, hogy tud Eloise-ról.
- Nyugalom, nyugalom. - Adja ide a telefont.
Mondja meg, hogy tud Elo...
Nulla eredeti gondolat...
"eredeti" - azaz nem önállótlan.
Engem kell lenyűgöznie, Mr. Hollister, és nem vagyok lenyűgözve.
Úgyhogy menjen. Próbálja meg újból.
Bocsásson meg... maga Daniel Faraday?
És maga?
Elnézést. Desmond Hume vagyok, és azt mondták nekem, hogy itt találom meg.
És azt hiszem...
azt hiszem nemrég a jövőben jártam.
- A jövőben? - Igen.
Beszéltem ott magával.
Azt mondta nekem, hogy jöjjek ide, az Oxfordra és keressem meg.
Azt mondta, segíteni fog.
Miért nem segítettem ott, a jövőben?
Tessék?
Miért tenném ki magát a fejfájdító időutazásnak?
Érti, mire gondolok? Ez egyszerűen csak ... szükségtelennek tűnik.
És nem gondolja, hogy a nagyra becsült kollégáim
kitalálhattak volna valami hihetőbbet is?
Miféle tréfa ez?
Időparadoxon...annyira lapos.
Állítsa a berendezését...
2.342-re úgy, hogy 11 hertzen rezegjen.
Oké, maga most...
szépen el fogja mondani nekem, ki mondta magának ezeket a számokat.
- Maga. - Nem, ez...
ez nevetséges.
Tudok Eloise-ról.
Mi ez itt mind?
Itt csinálom azokat a dolgaimat, amiket az Oxford igencsak rosszall.
Rendben, szóval...
ez a jövőbeli énem erre a találkozásra utalt, igaz?
Nyilván. Tehát emlékeznék magára, hogy itt járt az Oxfordon, igaz?
Emlékeznék erre, itt, most.
- Hát igazából...nem. - Nem?
Talán csak elfelejtette.
Igen, persze. És az mégis hogy történne meg?
Ez...ez megváltoztatja a jövőt?
A jövőt nem lehet megváltoztatni.
Azt minek húzta fel?
A sugárzás ellen.
Én nem kapok?
Magának nem kell. Tartós kitétel esetén kell.
Ezt naponta vagy hússzor megcsinálom.
És a fejére mit húz?
Na igen.
Ez...ez itt Eloise.
Mit csinál ez?
Ez...
ha a számok, amiket megadott helyesek, ez...
szét fogja választani Eloise-t az időben, mint a maga esetében.
- Mi történt? - Várjon.
Még nem tért vissza.
Megjött.
Oké, most ugrik a majom a vízbe.
Gyerünk, gyerünk.
Ez az.
Ez az. Ez az.
Ez az.
Működött!
Ez hihetetlen.
Már megbocsásson, de mi olyan hihetetlen abban,
hogy egy patkány végigjárt egy rohadt labirintust?
Az a hihetetlen, hogy ma reggel fejeztem be ezt a labirintust,
és csak egy óra múlva fogom neki megtanítani, hogyan is kell végigjárni.
Tehát elküldte a jövőbe.
Nem, nem, csak a tudatát, a szellemét.
És ettől miért lesz nekem jobb?
Magának?
Magának jobb? Nem értem.
Nekem kéne segítenem magának? Nem azért küldtem vissza, hogy maga segítsen nekem?
Fogalmam sincs, miért küldött ide.
Csak annyit tudok magáról, hogy valami hülye szigeten végzi.
Egy szigeten?
Miféle szigeten? Miért mennék én egy...
Desmond, adja ide a telefont.
Ugyanmár! Nyugodjon le mindenki!
Daniel beszélni akart a palival, hát idehoztuk neki a telefont, ennyi.
Hagytad, hogy Faraday beszéljen vele?
Azt mondta, segíthet.
Faraday saját magán sem tud segíteni!
Kifelé most azonnal. A kapitány beszélni akar veled.
Én pedig a kapitánnyal akarok beszélni.
Tudatom vele.
Addig meg üljenek csak le.
Vissza kell jutnom.
Hova? A szigetre?
Azt mondta, segíthet. Azt mondta...
elmondja, mit tegyek.
- Desmond, meg tudnád magyarázni... - Desmond?
Maga Desmond?
Ismerem magát?
George Minkowski vagyok.
Én vagyok az összekötő tiszt.
Mielőtt ideszíjaztak volna,
minden kimenő és bejövő hívást én kezeltem.
És néha-néha villogó fény jelent meg a konzolomon...
egy bejövő hívás.
Szigorúan megtiltották, hogy bármikor is reagáljunk rá.
És? Mi köze van ennek hozzám?
Azok a hívások a barátnőjétől jöttek.
Penelope Widmore-tól.
Mi történt?
Ó, hát visszatért.
És...
majdnem 75 percig távol volt.
Távol?
Ó, igen. Igen, igen.
Egyszercsak..huss. Lefulladt a mondat közepén.
Oda kellett vonszolnom a székhez.
Felteszem megint a...a jövőben járt, ugye?
Igen.
- Mennyi ideig? - Nem tudom.
Öt percig, talán.
Miért történik ez állandóan?
A maga esetében az előrehaladás azt hiszem exponenciálisan nő.
Minden alkalommal, amikor a tudata leválik egyre nehezebb visszajönnie.
Én még az úttesten is óvatosan kelnék át a maga helyében.
Mi történt vele?
Elpusztult.
Igen, azt én is látom. De mitől?
Agyi aneurizma, valószínűleg. Nem tudom.
Majd később felboncolom.
Velem is ez fog történni?
A következmények látszólag esetről esetre változnak, de...
Válaszoljon!
Ha nem marad abba, meg fogok halni?
Nem tudom.
Azt hiszem...
Eloise agya rövidre záródott.
Az ugrások a jelen és a jövő között...
a végén már nem tudta megkülönböztetni, melyik melyik.
Nem volt mankója.
Hogy érti, hogy "mankója"?
Valami ismerős mindkét időben.
Ez...látja mindezt? Ezek itt mind változók.
Véletlenszerű. Kaotikus.
Minden egyenletbe kell valami állandóság, valami, amit ismerünk.
Ezt állandónak hívjuk. Desmond, magának nincsen állandója.
Amikor a jövőbe megy, ott nem lel semmi ismerőset.
Úgyhogy ha véget akar vetni ennek,
kell találnia ott valamit,
valamit, amivel igazán törődik,
valamit, ami itt is jelen van,
1996-ban.
Ez az állandó...
lehet egy személy?
Igen, talán.
De valahogy fel kell vennie vele a kapcsolatot.
Nem azt mondta, hogy egy hajón volt, a semmi közepén?
Kit tárcsáz?
Az istenverte állandómat.
A hívott számon előfizető nem kapcsolható.
Na, hé.
Jól vagy?
Jóval idősebbnek nézel ki, mi?
Isten hozott újra köztünk, Desmond.
Fel kell hívnom Pennyt.
A barátnőd felhívása nem az elsődleges célunk.
Figyelj, testvér, nem ismerlek, de te látszólag ismersz engem,
úgyhogy ha barátok vagyunk, szükségem van a segítségedre.
Most azonnal fel kell hívnom Pennyt.
Ne szaladjunk ennyire előre.
Két nappal ezelőtt valaki tönkretette az egész felszerelést.
Teljesen elvesztettük a kapcsolatot a szárazfölddel.
Valószínűleg meg tudtam volna javítani, de aztán meg...
aztán meg bediliztem.
- Hol van a kommunikációs szoba? - Egy szinttel feljebb.
Odaviszem magukat.
Gyerünk.
És hogy jutunk ki innen?
Az ajtón át.
Úgy tűnik, van egy barátjuk ezen a hajón, srácok.
Az orra, testvér.
Tiszta a levegő.
Menjünk...
"A fekete szikla" az angliai Portsmouthból indult útnak 1845. március 22-én
egy Sziámra tartó kereskedelmi küldetés okán, azonban nyoma veszett a tengeren.
Az egyetlen ismert lelet, ami visszamaradt az utazásról, a hajónapló,
amelyre kalózok zsákmánya között találtak rá,
Saint Marie szigetén, Madagaszkáron, 7 évvel később.
A napló tartalma soha nem került nyilvánosságra,
azt senki nem ismeri az eladó, Tovard Hanso családján kívül.
A 2-3-4-2-es tétel kikiáltási ára 150,000 font.
150,000 az úrnál.
160,000? 160,000 valahol?
160,000 az úrnál.
170,000 az úrnál.
180,000 telefonon keresztül.
200,000 font.
220,000 font.
260,000 font az úrnál.
Telefonon keresztül...300,000... 320,000.
340,000 font.
- 380,000 font... - Csak előre bejelentkezettek licitálhatnak, uram.
400,000 font valahol?
Figyeljen, csak beszélnem kéne azzal az úrral, ott, csak egy perc, rendben?
Elkelt...
380,000-ért vitte el a 7-5-5-ös licitáló. Köszönjük.
Egy perc az egész, rendben?
- Nézze... Mr. Widmore!
Desmond?
Válthatnánk néhány szót, uram?
Sajnálom, Mr. Widmore.
Nem, nem, rendben van.
Charles Dickens hagyatéki tulajdona.
- Gyere velem. - A tétel...
Na, mondjad.
Kapcsolatba kell lépnem Pennyvel.
Nem tudom sehogysem elérni és kikötötték a telefonját.
Volt idő, amikor, ha megkérted volna tőlem a kezét,
biztosan igent mondtam volna.
Szerencsére...
a gyávaságod kerekedett felül.
Felteszem, meggondoltad magad,
és szeretnél tőle még egy esélyt kérni.
Miért utál ennyire?
Nem én utállak.
Tessék, a címe.
Hadd közölje veled ő maga.
Desmond.
Tudom.
Egyre nehezebb.
És egyre gyorsabban is történik.
Gyerünk, menjünk.
Hogy történt ez magával?
Itt horgonyoztunk, vártunk a parancsra, az unalom már őrjítő volt.
Én és Brandon - ő a legénység tagja - elindultunk a kishajóval.
Csak látni akartuk a szigetet.
De Brandon teljesen bezizzent, úgyhogy vissza kellett fordulnunk.
Hol van?
Egy hullazsákban.
Ott van.
Ki tette ezt?
Jó kérdés.
De ha a kapitány rájön, már előre sajn...
Ha megvolt a hívás, valaki elmondhatná mi is folyik itt pontosan.
Meg tudod szerelni, testvér?
Egy perc.
Tudod a számot, amit fel kell hívni?
George? Ébredjen, testvér! Ébredjen!
Vissza kell jönnie. Vissza kell jönnie.
Desmond, tudod a számot?
- Nem. - Nos, ideje lenne eszedbe jutnia.
2004 van.
Fel se tűnt, hogy már majdnem karácsony van.
Már...
Desmond.
Nem!
Nem tudok...
vissza...
térni.
Mi történt vele?
Ugyanaz, ami velem is fog.
Desmond?
Mit keresel itt?
Muszáj volt...mármint, próbáltalak felhívni, de már nem létezik a számod.
Igen, mivel elköltöztem.
Figyelj, nem tudom, veszed-e az adást, Desmond,
de éppen próbállak elfelejteni, úgyhogy ha nem baj, én most...
Várj, várj, Penny, kérlek, várj.
Csak...csak tudnom kell az új telefonszámodat, oké?
Miért adnám meg?
Mert hatalmas hibát követtem el.
Soha nem szabadott volna szakítanom veled és...
És tudom, mostmár tudom ezt...és ...és sajnálom, és...
- Ne. Csak ne... - Megértem és...
és tudom, hogy már késő változtatni a történteken,
de mondanom kell neked valamit, és meg kell, hogy hallgass...
Nézd, tudom, hogy elég képtelenül fog hangzani, de...
Kérlek, Pen.
Meg kell hallgatnod.
Csak mondd, amit mondani akarsz, aztán menj.
Tudom, hogy ez teljesen értelmetlenül hangzik,
mert nekem is, de 8 év múlva...
fel kell hívnom téged, és ez nem fog menni a számod nélkül.
Micsoda?
Nézd, Penny, csak...csak add meg a számodat.
Tudom...tudom, hogy tönkretettem a dolgokat.
Tudom, hogy azt hiszed, kettőnk közt mindennek vége, de nem így van.
Ha egy kicsit is hiszel még kettőnkben, kérlek...
add meg a számodat.
És mi a biztosíték, hogy nem fogsz felhívni holnap este vagy holnapután...
Nem foglak felhívni...
csak nyolc év múlva.
2004. december 24-én.
Szentestén.
Ígérem.
Kérlek, Pen.
Ha megkapod a számomat, elmész?
Igen.
7946-0893.
7946-0893.7946...
Mindezek után még csak le sem írod?
Nem érne semmit.
Meg kell tartanod ezt a számot.
- Nem változtathatod meg nyolc éven át. - Kifelé!
Csak emlékezz, 2004. december 24.
Nézd, Pen ha...ha még mindig törődsz velem, fel kell venned.
Nem vagyok őrült, Penny!
Hinned kell nekem!
Bíznod...bíznod kell bennem.
Bízok én benned, de attól még eszedbe kéne, hogy jusson a szám.
7946-0893.
Londoni szám.
Kitűnő időzítés.
Megjavítottam, de nem tudom, meddig fogja bírni az akkumulátor.
Remélem, ott van.
Én is.
Halló?
Penny?
Desmond?
Penny. Penny, felvetted.
Felvetted, Penny.
Des, hol vagy?
Én...
Én...egy hajón vagyok.
Egy szigeten voltam, Pen.
Istenem, Penny, tényleg te vagy az?
Igen!
Igen, én vagyok az!
Hittél nekem!
Még mindig törődsz velem.
Des...
Már három éve kutatok utánad.
Tudok a szigetről.
Kutató... - és aztán, amikor beszéltem a barátoddal, Charlie-val...
akkor már tudtam, hogy még életben vagy.
Akkor bizonyosodott be, hogy nem őrültem meg.
Des, ott vagy még?
Igen! Igen, itt vagyok!
Még itt vagyok. Hallasz?
Igen, igen, így már jobb.
Szeretlek, Penny.
Mindigis szerettelek.
Annyira sajnálom.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Nem tudom, hol vagyok, de...
Megtalállak, Des...
- Ígérem... - Bármi áron...
- Visszajövök hozzád. - Nem adom fel.
- Ígérem. - Ígérem.
Szeretlek.
Sajnálom.
Lemerült az áramforrás. Csak ennyink volt.
Köszönöm, Sayid.
Elég volt.
Jól vagy már?
Igen.
Tökéletesen.
Ha valami rosszul sülne el, Desmond Hume lesz az én állandóm.
Fordította: Kenny www.hosszupuska.hu