I tidigare avsnitt av Lost:
Just nu är det här vår prioritet.
Hur kom du till ön, Danielle?
Fartyget slog emot klipporna, gick på grund.
Vänta lite, grabben. Vad ville du igen?
-Göra snöbollar? -Håll hårdare i bambun.
Tror jag.
-Hur går det? -Bra.
Så länge inte nån saboterar den här också.
Folk bevakar den dygnet runt.
Ingen kommer nära, med eller utan avsikt att bränna upp den.
Chanserna att ett skepp
ser flotten är ganska minimal.
Vi kan använda nåt och skicka en nödsignal
till ett skepp som är nära. Ett SOS.
Jag frågar Sayid. Även om han kan tillverka nåt,
har han ingen ström.
Sa inte Sayid att den franska bruden hade batterier?
-Aldrig i livet. -Jag ber dig inte att gå dit.
-Jag gör det. -Nej.
-Vi försöker... -Tror du hon skulle ge nåt
hon behöver till en främling?
Säg bara var jag kan hitta henne. Det är allt.
Jag var medvetslös när hon tog mig till lägret.
Jag var förvirrad. Jag vet inte var hon är.
Vet du inte, eller vill du inte?
Du har hennes kartor och papper. Du trodde de skulle leda nånstans.
-Jag hade fel. -De kanske leder till henne.
Jag förstår inte vad de betyder!
De kan vara en galen kvinnas psyke.
Låttexter blandat med ekvationer!
Om kartan leder till henne,
veta du att hon befinner sig i det här området.
Hon kallar det för Territoire Foncé.
Shannon översatte det.
Det betyder "Mörkt territorie". Är det ett ställe ni vill besöka?
-Så du hjälper inte till? -Det sa jag inte.
Jag bygger en nödsignal, men ni måste hitta en strömkälla.
-Kanske nåt från cockpiten. -Vi går inte in dit.
-Höga kliv! -Hugo, vad gör du där inne?
-...när du skär... -Jag bara kollar på nåt.
Hoppas att du inte tittar på mujeres med G-strängar igen.
Vi har redan diskuterat det.
Ska jag bo här, måste du respektera mitt privatliv.
Nej, det gör jag inte.
Titta på dig. Det är lördagskväll.
En fullvuxen man sitter hemma och tittar på TV.
Du borde gå ut och träffa en trevlig kvinna.
Jag jobbar på det.
Ät lite bättre. Du börjar gå upp i vikt igen.
...med meganumret 42.
Kvällens Megalotto Jackpotdragning är:
4, 8, 15, 16 och 23,
med meganumret 42.
Den som har de numren har vunnit
eller delar på en rekordvinst.
Just det, Mary Jo. Det är sextonde veckan utan en vinnare.
Är du vaken?
Jag undrade det själv.
Skrev den franska damen det här?
Det är mitt i natten. Vad vill du?
Inget. Kunde inte sova.
Och jag blev nyfiken.
Du och Shannon,
har försökt luska ut vad det betyder
och jag undrade vad...
...ni listade ut för grejer?
-Vad för grejer? -Inte vet jag.
Numren hon skrev ner ett antal gånger t.ex.
Vet du vad de betyder?
Trodde det kanske var koordinater.
Koordinater, ja.
Men när du först hittade den franska bruden,
såg du en kabel eller nåt på stranden.
Följde den och den ledde till henne?
Nej. Den ledde mig till en fälla.
Hon är ganska nära, eller hur?
-Varför så intresserad av Rousseau? -Det är jag inte.
Jag ville bara snacka, grabben.
Ursäkta att jag störde.
God natt.
Ja, du.
Hur kom du upp med vinnarnumren?
De bara liksom kom till mig.
-Introducera din familj. -Okej.
Den här blygsamma skönheten är mamma Carmen. Kom här.
Det här är min bror Diego och hans fru Lisa.
-Vi är rika! -Snyggt, grabben.
Ignorera honom. Han är en idiot. Och...
Ni måste träffa den bästa grabb jag känner.
Min morfar, Tito. Han jobbade tre jobb under...
-Hur länge, Abuelito? -52 år.
52 år!
Han är 70, den enda semester han haft
var när han satte in en pacemaker fyra år sen.
Jag ska ge honom den semester han förtjänat.
Det är det som är viktigt,
att kunna göra nåt för de jag bryr mig om.
Jag har varit ganska påfrestande
och nu kan jag återgälda det.
Jag kanske köper ett nytt hus till mamma.
När morfar kommer tillbaka från kryssningen,
kan vi göra allt vi drömt om.
Morfar?
Jag gör inget.
Vad?
-Vad? -Jag sa bara god morgon.
Jaha.
God morgon.
-Ursäkta. -Ska du gå nånstans?
Jag? Nej.
Jo...
Tänkte ta en promenad.
Hitta några nya fiskställen.
-Jag följer med. -Behövs inte.
Jag behöver miljöombyte.
Jag skulle behöva lite tid för mig själv.
Visst.
Jag är en stor kille jag blir lätt uttorkad.
Ja.
Ja, okej.
Claire, har du tid ett ögonblick?
-Visst. -Jag undrar om du har tid
att hjälpa mig med ett projekt.
-Jag? -Ja.
Jag bygger nåt och skulle behöva lite hjälp.
Jag är i nionde månaden. Kan knappt rulta ner till stranden.
Kan du hålla i en såg?
-Ja. -Röra handen fram och tillbaka?
-Troligen. -Du är perfekt.
Kom.
Så vad ska vi bygga?
Var är den?
-Vad då? -Kartan. Du hittar henne inte.
-Jag har den inte. -Det värsta är
att du låter Hurley göra skitjobben.
Vänta lite. Hurley?
Han var i mitt tält och korsförhörde mig om Rousseau.
Numren hon skrev och hur jag hittade henne.
Du vet inget om det, eller hur?
Charlie, har du sett Hurley?
Några timmar sen. Han skulle ta en promenad.
Han var lite konstig.
Herregud. Han tänker hitta henne.
-När kommer du tillbaka? -Ikväll, om vi hinner ikapp honom.
Varför undrar du?
Är du orolig för mig?
Tänk om jag är det?
Sayid!
Är du klar?
Jag klarar mig.
Hugo, skruva ner oljudet.
Ursäkta.
Vart kör du mig? Jag gillar inte överraskningar.
Det här kommer du att gilla.
Efter allt du gått igenom...
...med morfar...
Begravningen där fader Aguilar blev träffad av blixten.
Det var en jäkla storm.
Och Diego ska flytta hem
-efter att Lisa lämnade honom. -Nämn inte den horan.
Jag säger bara att du är värd nåt bra.
Efter att jag vann lotteriet, är det som...
...vi bara haft otur.
Som om en förbannelse vilar över pengarna.
Det där är hädelse. Du vet att vi är katoliker.
-Vi tror inte på förbannelser. -Ta det lugnt, jag snackar bara.
Vi är nästan där. Sätt på dig den.
-Varför måste jag ha den? -Ge mig handen. Försiktigt.
-Var försiktig du. -Kliv ner.
Jag ser inget.
Ta av dig ögonbindeln
och titta på ditt nya drömhus.
Min vrist.
Du skulle ju ta av ögonbindeln.
Varför tvingade du mig att sätta på mig den?
Luktar det bränt?
Skit!
Jag ringer 112.
Säg att jag bröt vristen.
Släpp telefonen. Flytta dig från bilen.
-Huset. -Genast!
Vänd dig om.
Finns det inte förbannelser, mamma?
Du har rätt att tiga.
Allt du säger kan användas emot dig enligt lag.
Franska bruden!
Du borde vara mycket belåten.
Alla dina aktier har stigit.
Dina räntor i Orange Future steg i höjden
efter de tropiska stormarna i Florida.
Och du är nu den största aktieinnehavaren
för ett lådföretag i Tustin.
-Ett lådföretag? -De tillverkar lådor.
Lukrativa affärer. Alla behöver lådor.
Ja just det, tennisskofabriken i Kanada...
-Äger jag en en sån? -Inte längre.
-Den brann ner förra månaden. -Självklart.
Du läste säkert om det. Åtta personer dog.
Goda nyheter, heltäckande försäkring.
Avkastningen blir enorm.
Med den generösa förlikningen från LAPD
för arresteringen, har du nästan fördubblat nettovärdet
på några få månader.
Jag förstår inte hur polisen kunde tro du var en knarklangare.
Otur.
Du är inte den första lotterivinnaren som tror
att pengarna medför trubbel. Det är bara fantasier.
Tror du inte på olycksbringare? Förbannelser?
Jag är revisor. Jag tror på nummer.
-Var fick du dem ifrån, förresten? -Vadå?
Vinnarnumren. Vad använde du? Nåns födelsedag?
-Telefonnummer? -Inget. Det är bara nåt..
Vadå?
Nu har jag det.
Det är inte pengarna, det är numren.
Numren har en förbannelse över dem.
Titta inte så där. Jag är inte galen.
-Det är verkligen... -Lyssna på dig själv.
"Numren har en förbannelse över dem." Det finns ingen...
Kan du banka lite hårdare?
Ursäkta. Stör det dig att jag bygger en flotte?
-För ögonblicket, ja. -Varför hjälper du inte till?
Det gör jag, lillplutten.
Håller utkik efter mordbrännare.
Det ligger nåt i vad Walt säger.
Du kunde hjälpa till och du har redan köpt din biljett.
Band du ihop dem som jag sa? Då skulle den fortfarande sitta ihop.
Vad är det med dig? Vad är problemet?
Han kommer aldrig att prata med mig igen.
Han behöver lite tid.
Jag förödmjukade honom.
När flotten seglar iväg,
tror du han följer med dem?
Jag vet inte.
Stå still.
-Vad gör ni...? -Stå still.
Du står på en tyngdutlösare.
Flyttar du dig, kommer den att utlösas.
Åh, nej.
Vi måste ersätta hans tyngd på utlösaren.
-Hur ska vi göra det? -Rör dig inte.
Lugna ner er allihopa.
-Kan jag släppa kabeln? -Jag hämtar en sten.
-Jag släpper kabeln. -Nej!
-Jag fixar det här. -Rör dig inte.
Jag kan flytta på mig. Jag är snabb.
-Stå still. -Nej, vänta!
Tänk inte ens...
Vad i helvete är det med dig?
Inget.
Vad gör du här?
Hämtar batteriet.
Allvarligt talat, vad är det frågan om?
Nada.
Följer ni med?
Vill alla följa med? Bra.
Jag kanske borde ta täten.
Utmärkt idé.
Han heter Lenny.
-Eller Leonard. -Men du vet inte hans efternamn.
Jag behöver bara prata med honom i fem minuter.
Kan du inte hans namn, hittar jag inte honom i registret.
Hur många Leonard finns det?
Skriv bara in "Leonard".
Killen har varit här länge. Han känner mig.
Våra register är privata, alla besökare...
Grabben! Gör det inte just nu!
Lämna glödlampan till en annan gång.
Fem minuter.
Allt jag behöver är fem minuter.
-Tjena, doktorn. -Kul att se dig!
Vad gör du här?
Jag kom inte ihåg att du och Leonard var nära, Hugo.
Vi umgicks en del.
Ni gentlemän får prata sinsemellan.
Lycka till, Hugo.
BESÖKARE
Hej, Lenny.
Kommer du ihåg mig?
Hugo.
Hurley.
Jag var...
...i krokarna och...
Jag måste veta vad numren betyder?
4-8-15 16-23-42.
Kom igen, Lenny, Säg nåt.
Vad som helst. Var fick du tag i numren?
Är det därför du är här?
Är det för numren?
Gjorde de nåt med dig?
Jag tror de gjorde nåt med mig.
Jag tror de gjorde mig till en olycksbringare.
Dåliga nyheter för alla jag känner.
När jag säger att det är mitt fel,
tittar de på mig som jag är tokig.
De tror mig inte. Men jag vet.
Efter jag vann lotteriet med de där numren...
Använde du numren för att spela lotto?
-Ja. -Du borde inte ha gjort det.
-Du öppnade lådan. -Jag gjorde vad?
-Du skulle inte använt dem! -Varför?
Det slutar inte! Du måste komma ifrån de numren.
-Du måste långt ifrån dem. -Ta det lugnt.
Förstår du inte? Du måste komma ifrån dem annars slutar det inte.
-Lugna. -Vänta. Jag behöver svar.
-Flytta på dig. -Numren!
-Var fick du tag på dem? -Sam Toomey. Han hörde dem.
-Vem? -Han hörde dem i Kalgoorlie.
-Vad är Kalgoorlie? -En stad.
-Var? -I Australien.
Åh, herregud.
Den slutar här.
Går ner i marken.
Jag tror vi har ett problem.
Grabbar, kolla in det här.
-Du nämnde aldrig en bro. -Jag har aldrig sett den förr.
-Hon kan inte ha byggt den. -Men hennes team.
Eller Ethans team.
-Vad gör du? -Lugn, jag ska kolla in den.
-Stanna här. -Kom tillbaka!
Grabbar, koola ner er.
Om han kan det...
Är du okej?
Jag är okej.
Ni två stannar där. Vi hittar en väg runt och möter er där.
Skit i det! Stanna!
Det finns en stig här.
Håll käft och lyssna på Jack. Han sa att vi skulle stanna.
Du beter dig som en jävla galning.
Om det här inte var i ingenmansland skulle jag tro du var vilse.
-Hej. Är det här Sam Toomeys hus? -Ja, jag är hans fru.
Är han här?
Jag skulle vilja snacka med honom.
Jag med, med Sam dog för fyra år sen.
Din man jobbade med Leonard Simms.
Det stämmer. De tjänstgjorde i USA:s flotta.
Hur mår Leonard? Fortfarande i flottan?
Han är...pensionerad.
Han berättade att Sam...
...hörde nåt.
-Menar du numren? -Ja.
Numren. Precis.
Vet du nåt om dem?
Sam och Leonard var utstationerade vid en lyssningspost
och avlyssnade transmissioner ute i Stilla havet.
Trist jobb. Sam hatade det.
Bara lyssna på statiskt brus natt efter natt.
Tills en natt för 16 år sen,
hörde de nåt.
De hörde en röst,
som repeterade numren om och om igen.
Några dagar senare var vi på marknaden i Kalgoorlie.
Nån tok hade en kruka stor som en ponny.
Den var fylld till kanten med bönor. Killen erbjöd 50 000 dollar till den
som kunde gissa hur många bönor som fanns i krukan inom 10 sekunder.
-Sam använde numren. -Japp.
Svaret var exakt på bönan.
Han hade kört samma lurendrejeri i 40 år.
Ingen hade ens kommit nära.
Så vi vann pengarna.
På väg hem får en lastbil punka på motorvägen.
Den kör in i oss framifrån.
Förlorade mina ben den kvällen.
-Sam då? -Knappt ett skrapsår.
Många skulle säga att det var tur,
men inte han.
Han var aldrig densamma efter det.
Han började föra protokoll
om allt hemskt som hände folk omkring oss.
Han trodde det berodde på numren.
Vi flyttade hit till ingenmansland och hoppades att det skulle sluta.
Gjorde det det?
Kom han på hur man stoppar det?
Japp.
Han satte en gevärsmynning i munnen och sköt sig.
Vad är du ute efter, mr Reyes?
Jag använde dem.
Numren.
För att vinna lotteriet.
Jag tror jag har samma förbannelse.
Förbannelse? Det är ingen förbannelse.
-Du sa ju precis... -Tror du jag skulle ha mina ben
om Sam inte gissat rätt antal bönor?
Inga översvämningar?
Hem skulle inte bränt ner? Folk skulle inte dött?
Ja...
Du skapar din tur, mr Reyes.
Skyll inte på de jäkla numren.
Du letar efter en ursäkt som inte finns.
Är det en fälla?
För att fånga djur?
Ge mig koppen, tack.
-Vad är det för gegga? -Lim.
Var hittade du lim?
Jag gjorde det av djurfett.
Gjorde du lim?
Du borde ha en TV-show där man fixar upp folks hus.
Jag tror inte det.
Tack för det här.
Att du ger mig nåt att göra.
Jag är trött på att komma ihåg vad som hände.
Hur är det med...
...minnet?
Småbitar här och där.
Inget som verkar vettigt.
Jag kanske kan hjälpa dig.
Jag är bra på att lägga småbitar på plats.
Vad?
Det här området verkar bekant.
Vi är nära.
Hur vet du det?
Jag trodde hon bodde under jorden.
Vad i helvete var det?
Ett helsickes säkerhetssystem.
Någon snubblar på en kabel och stället sprängs upp.
-Det finns inget här. -Batterierna?
Inget.
Jag fattar inte.
Hon visste.
Hon visste att jag kom tillbaka med andra.
Så hon utrymde platsen,
satte ut fällor och flyttade.
Flyttade vart?
Jack! Sayid!
Vet du vart vi är på väg?
Explosionen kom härifrån.
-Tror jag. -Du vet inte.
Grabben, vad vill du egentligen?
Vad jag vill? Veta vad vi gör i ingenmansland.
Det är inte pga några batterier.
Ena stunden är du "schysta Hurley."
Nästa är du överste Kurtz.
Det är inte normalt. Det är inte du.
Du känner inte mig.
Du har bara pratat om dig själv.
-Vi har alla våra privatliv. -Byt inte samtalsämne. Vi är vilse.
Jack och Sayid kan vara skadade,
för att du beter dig som en jävla dåre.
Jag är inte galen!
-Jag har mina skäl för... -Jag har rätt att veta.
Okej.
-Vill du verkligen veta? -Ja.
För ett år sen...
Skjuter nån på oss?
-Du är den franska bruden. -Vilka är ni?
Hurley.
Sayid, killen du torterade...
Du var på planet.
Jag kom hit för att hitta... Lugn.
Jag tar bara fram dina noteringar.
Snälla, berätta varför du skrev det.
Vad betyder numren? Snälla.
Jag vet inte.
Vad?
Vet du inte?
Det där i skogen...
...kanske är ett monster,
eller en förbannad giraff.
Vad vet jag.
Faktum att ingen letar efter oss,
är bra konstigt.
Men jag accepterar det.
För jag är med på leken.
Gamle schysta Hurley!
Vet du vad?
Nu vill jag ha svar!
Vårt skepp plockade upp en transmission,
en röst som repeterade de numren.
Vi ändrade kurs för att undersöka det.
Efter att vi gick på grund,
fortsatte teamet att leta efter källan till transmissionen.
Det tog veckor innan vi hittade radiotornet.
-Finns det ett radiotorn på ön? -Ja, vid den svarta klippan.
Några av oss fortsatte att undersöka vad numren betydde
under tiden vi väntade på hjälp.
Men sen kom sjukdomen.
Hela mitt team dog.
Jag gick tillbaka till tornet och ändrade transmissionen.
-Nödsignalen vi hörde. -Ja.
Men numren...
Kom du på vad de betydde?
Vet du var de får sin styrka ifrån?
Styrka?
De ger alla omkring en otur.
Det vilar en förbannelse över dem. Visste du det?
Det vilar en förbannelse över dem.
Det var numren som förde mig hit.
Och det verkar som de förde hit dig också.
Sen den gången,
har jag förlorat allt.
Alla jag brydde mig om.
Så, ja...
...jag tror du har rätt.
Det vilar en förbannelse över dem.
Tack.
Du har ingen aning hur länge jag väntat
på nån som håller med mig.
Tack! Åh, Gud, tack.
Vi måste hitta Hurley och Charlie
och komma härifrån.
Jag hatar att komma hem tomhänt.
Nån sköt på oss.
-Vi letade efter er när... -Rousseau.
-Var är Hurley? -Jag vet inte.
Han var precis bakom mig, sen...
...var han inte det.
-Jag letar rätt på honom. -Nej.
-Vi går allihopa. -Vart då?
Var i helvete tog du vägen?
Behöver du ett batteri?
Hon hälsade.
Har du funderat på nåt namn?
Till babyn.
Har inte tänkt på det.
Jag tänkte...adoptera bort det.
-Måste varit ett svårt beslut. -Ja.
Det spelar ingen roll nu.
Det är min födelsedag idag.
Varför har du inte sagt nåt?
Jag är gravid, ensamstående
på en ö nånstans.
Det spelar väl ingen roll om det är min födelsedag?
Troligen inte.
Din och babyns födelsedag blir nästan samtidigt.
-Det betyder tur. -Tror du det?
Ja, det gör jag.
Tror du på tur?
Jag tror på många saker.
Nu är den klar.
Jag ger upp.
Vad är det?
En krubba.
Grattis på födelsedagen, Claire.
Tack.
Jag vet att mat ruttnar, men inte din tröja.
Säg till om du hittar en tvättstuga.
I djungeln,
innan vi blev måltavlor, tänkte du berätta
vad som inspirerade den lilla jakten.
Jag tror att plankraschen var mitt fel.
-Var inte korkad. Hur skulle du...? -Innan vi kom hit,
hände mycket dåliga saker när jag var i närheten.
-Menar du otur? -Ja...
...det är ett undertryckt sätt att beskriva det på.
Dåliga saker händer.
Plan kraschar. Folk dör.
Låt mig prata till punkt.
Tror du att du är den enda med problem?
Vet du vad jag gjorde när vi kraschade?
Jag snortade heroin på toaletten.
Jag var en sån pundare,
att jag inte ens kunde flyga utan en fix.
Var det också ditt fel?
Så hur blir det?
Vadå?
Jag berättade min största hemlighet.
Jag trodde du skulle göra detsamma.
Okej.
Hemma...
...är jag värd 156 miljoner dollar.
Bra. Berätta inget då.
-Grabben. -Jag blottar själen,
och du sitter bara och skämtar.