Ranije u Izgubljenim..
Jedini način da spasiš ostrvo Johne je da svoje ljude vratiš ovamo.
-Ali helikopter je išao prema brodu. -Oni su dobro i već su kod kuće.
-Ti ih trebaš uvjeriti da se vrate. -A kako ću to uraditi?
Moraćeš umrijeti Johne.
Stvarno ćeš se spustiti dolje?
-Šta misliš da ćeš naći? -Put za odlazak sa ostrva.
Kada okupiš sve svoje prijatelje, a moraju biti baš svi koji su otišli,
kada ih uvjeriš da ti se pridruže,
Eloise Hawking će ti detaljno objasniti kako ćete se vratiti.
-Richard je rekao da ću umrijeti. -E to ti se zove žrtvovanje.
Caesare.
Ilana. Šta je bilo?
-Jesi li išta našao? -Nisam. Nema ništa korisno.
A šta si upravo stavio u torbu?
Ako hoćeš zadrži je.
Mi smo našli nekoga. Muškarca.
Šta?
Roxanne ga je našla južno odavde. Samo je stajao u vodi.
Nosi odijelo.
-Niko ga ne prepoznaje? -Ne. Ko god je, nije došao s nama.
-Kako znamo da nije jedan od onih koji su nestali? -Nije.
-A kako ti to znaš? -Zato što nije bio u avionu.
-Šta on ima za reći? -Možeš ga sam pitati.
-Zdravo. -Zdravo.
Moje ime je Caesar. A tvoje?
Zovem se John Locke.
I Z G U B LJ E N I 05x07 Život i smrt Jeremy Benthama
Bosanski prevod: ALMIN CAR www.prijevodi-online.org
-Dobro jutro. -Zdravo.
Doručak?
-Našli smo stablo, dobri su. -Hvala lijepo.
-Ja sam Ilana. -John.
-Jesu li ovo vaši čamci? -Nisu. Već su bili ovdje.
Bilo ih je tri, ali pilot i neka žena su uzeli jedan.
Nisu se nikome javili, samo su odjurili usred noći.
-Pilot aviona kojim ste dospjeli ovdje? -Da, tako je.
Imaš li spisak putnika?
Moraćeš popričati sa Caesarom.
Mislim da je ovo najbolji mango koji sam ikada jeo.
Niko se ne sjeća da si bio u avionu.
-Pa ni ja se toga ne sjećam. -A čega se sjećaš? -Puno toga.
-Na primjer, zašto si tako lijepo obučen? -Ne, ali pretpostavljam.
Molim te pretpostavi.
Mislim da su me u ovom odijelu htjeli pokopati.
-Molim? -Pitala si čega se sjećam.
Sjećam se umiranja.
Sretno Johne.
Pozdravi mi sina.
Ko ti je sin?
Ima li ikoga da mi pomogne?
Šta je ovo? Gdje smo?
Gdje sam?
Gdje sam? Ko ste vi?
Gdje sam? Pričate li engleski?
Progutaj.
Gdje smo?
Šta?
-Šta? -Zagrizi.
Zagrizi!
Johne.
Johne, probudi se.
Slomljena je na više mjesta.
Ovdašnji doktori su uradili sve, ali sam doveo specijalistu koji ti je sredio nogu.
-Drago mi je što te opet vidim Johne. -Znam li ja tebe? -Znaš.
Razumijem tvoju zbunjenost. Zamisli kako se ja osjećam.
Upoznao sam te kad sam imao 17 godina.
I poslije svih tih godina, opet smo se sastali.
Ti si potpuno isti.
-A ko si ti? -Zovem se Charles Widmore.
Reci mi Johne, koliko ti misliš da je prošlo od našeg prvog susreta
kada si došao u naš kamp i razgovarao sa Richardom?
-Četiri dana? -To je nevjerovatno.
-Ona kamera u pustinji je tvoja. -Jeste. -Kako si znao da ću biti tamo?
Jer je tu izlaz.
Bojao sam se da će te Benjamin nagovoriti da napustiš ostrvo.
Kao što je nagovorio mene.
Ja sam bio njihov vođa.
-Od Drugih? -Oni za mene nisu Drugi, već moji ljudi.
Štitili smo ostrvo u miru više od tri decenije.
Ali onda sam protjeran. Od strane njega.
-Kao što si i ti. -Ne.
Ben uopšte nije bio tamo kada sam ja otišao, on ga je već napustio.
-Ja nisam protjeran, izabrao sam da odem. -Zašto?
Zašto si to uradio Johne?
Došao si vratiti one koji su otišli.
Nisam.
Razumijem zašto mi lažeš, stvarno.
Ali nešto trebaš znati. Tvoji prijatelji su napustili ostrvo
prije tri godine. -Tri godine? -Vratili su se normalnim životima.
I niko od njih nije rekao istinu o tome gdje su bili.
OCEANICOVA ŠESTORKA PREŽIVJELI DOČEKANI DOBRO DOŠLI HEROJI
-Moram ih vratiti nazad. -A ja ću ti svim svojim silama pomoći u tome.
Zašto?
-Zašto? -Zašto bi mi ti pomogao?
Jer se približava rat Johne.
I ako se ne vratite na ostrvo kada se to desi, pobjediće pogrešna strana.
-Jeremy Bentham? -Bio je britanski filozof.
Tvoji roditelji su ti dali šaljivo ime, pa zašto ne bih i ja?
Za sada bi to trebalo biti dovoljno novca.
Broj u telefonu je međunarodni. Ako me za bilo šta trebaš, samo pritisni "23".
U fascikli su lokacije tvojih ljudi. Od svih koji su bili na ostrvu i otišli.
-Nadgledao si ih? -Duboko sam zaglibio investirajući u budućnost ostrva Johne.
I zato jesam, nadgledao sam ih.
Ne bih im spominjao da sam u ovome. Mogu zamisliti šta misle o meni
poslije svih Benjaminovih laži. -Kako mogu biti siguran da ti ne lažeš?
Ja te nisam pokušao ubiti. Možeš li to reći i za njega?
-Još uvijek mi ne vjeruješ. -Poslao si ubice sa brodom punim C4 na ostrvo.
-To ne ulijeva neko povjerenje. -Morao sam skloniti Linusa
da bi došlo tvoje vrijeme.
-Jasno. -Ostrvo treba tebe Johne.
-I to već dugo vremena. -Zašto misliš da sam ja toliko poseban?
Zato što jesi.
-Stigla nam je kočija. -Rekao je da ću umrijeti.
-Molim? -Richard Alpert.
Rekao je da je jedini način da ih vratim ako ja umrem.
Ne znam zašto je to rekao, ali ja to neću dozvoliti.
Ovo je Matthew Abandon. Voziće te gdje god trebaš
i zaštititi od svih koji ti žele nauditi.
Gospodine Locke.
Sretno Johne i neka te Bog čuva.
Šta god trebate gosp. Locke, samo mi recite. Bilo šta.
Želite li da vam nađem nekoga iz vaše prošlosti?
Cijeli svijet misli da ste mrtvi g. Locke, sigurno bi neko bio sretan da vas vidi.
-Molim te ne obraćaj mi se. -Važi.
Ali skoro smo na aerodromu i zato mi morate reći gdje ćemo prvo ići.
Santo Domingo.
Santo Domingo, Dominikanska Republika
Sayide.
Neko te želi vidjeti.
Ma ja ne mogu vjerovati, hoćeš da se vratim?
Znam kako zvuči Sayide, ali mi moraš vjerovati.
-Ovo je jedini način da ih spasimo. -Ja se ne vraćam.
Dvije godine sam iskorištavan misleći da štitim one koji su ostali na ostrvu.
-Ko te je iskorištavao? -Ben.
-A ko tebe iskorištava Johne? -Ovoga sam se sjetio ja i niko drugi.
Poznajem te Sayide i duboko u srcu si uvjeren da nismo trebali napustiti ostrvo.
Ostrvo sam napustio samo zato da nađem i oženim ženu koju volim.
Proveli smo zajedno 9 mjeseci. Najboljih 9 mjeseci u mom životu Johne.
To je ono što od srca znam.
-Gdje je ona sada? -Ubijena je.
Žao mi je.
Zašto se stvarno namjeravaš vratiti?
Možda zato što jednostavno nemaš gdje drugo otići?
Ako se predomisliš, ja sam pod imenom Jeremy Bentham u LA u hotelu Westerfield.
A ako se ti predomisliš, dobrodošao si ovdje da uradiš nešto stvarno dobro.
Zbogom Johne.
-Pitao si postoji li iko koga bi mi mogao potražiti. -Jesam.
Ime joj je Helen. Helen Norwood i živjela je u Los Angelesu.
Ona vam je prijašnja djevojka?
Pomozi mi da izađem iz auta.
-Znači to je sin od Michaela Dawsona? -Jeste. Mali je porastao.
Odmah se vraćam.
Ostaviću vas nasamo.
-Zdravo Johne. -Zdravo Walte. -Šta je bilo? -Povrijedio sam nogu.
-Nisi iznenađen što me vidiš. -Sanjao sam te.
Bio si na ostrvu, nosio odijelo i bilo je puno ljudi oko tebe.
-Htjeli su te povrijediti Johne. -Dobro je pa je to samo san.
Je li se moj tata vratio na ostrvo?
Nisam pričao s njim ima 3 godine. Promislio sam, sigurno se vratio.
Zadnje što sam čuo jeste da je tvoj tata bio na brodu blizu ostrva.
A zašto došao meni?
Samo sam se želio uvjeriti da si dobro.
Jesam. Ide mi vrlo dobro.
-Moram ići. Bilo mi te je drago vidjeti Johne. -Da. Čuvaj se.
-Vidim da ni njega niste uspjeli zadržati. -Dječak je puno toga prošao.
To je ništa od dva gosp. Locke.
Možda griješim, ali mislio sam da trebate sve uvjeriti da se vrate.
Trebam uvjeriti samo jednog i ako to uspijem, vratiće se i ostali.
I možda ja griješim, ali mislio sam da si ti samo moj vozač.
Santa Rosa, California
Zdravo Hugo.
Znači nisi uspio?
-Molim? -Nisi uspio. U redu je, ništa strašno.
Nisi prva osoba koja me je došla posjetiti.
Šta će ti ta kolica?
-Slomio sam nogu pri padu u rupu. -Znači tako si umro?
Hugo, ja nisam mrtav.
-Pričam ti priču. -Nisam. Obećavam ti da sam sasvim živ.
-Susie, pričam li ja upravo sa starim u kolicima? -Da.
Jao stari, šta ti radiš ovdje?
-Trebaš mi da se vratiš na ostrvo sa mnom. -Čekaj, šta?
-I ne samo ti, nego svi koji su otišli. -Misliš i Jack i Kate.. -Svi.
Žao mi je stari, ali mislim da se to neće desiti.
Jack je sada doktor, a Sun je rodila dijete i Kate ima Aarona.
Stari, budi miran. Ne gledaj, posmatraju nas.
-Stari! -Ma ne brini se, on je sa mnom. -Šta?
-Voza me okolo i dobar je. -Taj tip je daleko od dobrog.
Kada sam tek došao ovdje, on se pojavio tvrdeći da radi za Oceanic Air.
On je zlo! Ne bi trebao vjerovati tom tipu.
-Molim te, samo me saslušaj. -Ne, neću te slušati!
-Hugo, molim te slušaj. -Želim ići unutra. -U redu je.
-Želim unutra. -Hugo.. -Ne, neću nigdje ići s tobom. Nema šanse! Vozdra!
-Odlazi odavde! -Siguran si.
To su sada trojica.
Mogli bi vi zaigrati presing gosp. Locke ili smo svi u ozbiljnim problemima.
Koje ti tačno poslove obavljaš za gospodina Widmorea, Matthew?
Stvarno bi sada pričali o tome?
Johne, zar se stvarno moraš pretvarati kako se ne sjećaš
da sam ja bio dežurni u bolnici odmah poslije tvoje nesreće?
Da sam ja bio taj koji ti je rekao kako trebaš ići samo svojom stazom?
Istom stazom koja te je odvela u avion koji se srušio na ostrvo?
-Ne. Sjećam se. -Ja pomažem ljudima da stignu tamo gdje trebaju ići Johne.
To je ono što radim za gosp. Widmorea.
Los Angeles, California
Odgovor je neću.
-Kate, mislim da ne razumiješ.. -Ne, bio si savršeno jasan.
-Svi na ostrvu će umrijeti ako se ne vratim. I odgovor je neću. -Zašto?
Zar ti nije stalo do njih?
-Jesi li ikada bio zaljubljen Johne? -Šta?
Ponekad sam razmišljala o tebi.
O tome koliko očajno želiš ostati na tom ostrvu.
I onda sam shvatila
da je to bilo zato što nisi nikoga volio.
To nije istina. Volio sam nekoga.
Nekada.
Zvala se Helen.
I šta je bilo?
Pa, jednostavno nije išlo.
Zašto nije Johne?
Bio sam srdit. Bio sam
opsjednut.
I pogledaj koliko daleko si otišao.
-Pomoći ću vam gosp. Locke. -Jesi li je našao? -Koga?
-Helen Norwood, ženu za koju sam ti rekao. -Nisam, žao mi je.
Tri godine je dugo vremena. Moguće je da se udala, promjenila ime,
možda je odselila iz države. -Našao si sve ostale. Sve njih.
Sayid je bio usred ničega, a ne možeš naći Helen jer se preselila?
Posao ti je pomoći ljudima da dođu na željeno odredište? Ja želim doći do nje.
Santa Monica, California
-Šta joj se desilo? -Umrla je od moždanog udara.
Iskreno mi je žao gosp. Locke.
U sjećanje na HELEN NORWOOD 30. juni 1957. - 08. aprila 2006.
Voljela me je. Da sam imao samo...
-Mogli smo ostati zajedno. -Možda ste mogli.
-To ne bi ništa promjenilo, ipak bi umrla. -Bi li?
Helen je tamo gdje treba biti.
Koliko god bilo tužno, njen put ju je vodio ovdje.
A tvoj put, bez obzira šta si ili šta ćeš uraditi, te vodi nazad na ostrvo.
Kažeš to kao da je neizbježno.
Gosp. Widmore mi je rekao da je Richard Alpert rekao da ćeš umrijeti.
-Pa reci mi Johne je li to neizbježno ili postoji izbor? -Misliš da želim umrijeti?
Kako uopšte možeš i pomisliti da postoji izbor?
Ja sam samo vaš vozač.
Matthew!
Šta ti radiš ovdje?
Jack, kako si me našao?
Ima si nesreću sa autom i doveden si u moju bolnicu.
Šta ćeš ti ovdje?
Moramo se vratiti.
Naravno da hoćemo.
Jack, ljudi koje smo ostavili trebaju našu pomoć.
-Trebamo se vratiti.. -Jer nam je tako suđeno?
-Koliko ćeš mi to puta reći Johne? -Kako to ne možeš shvatiti?
Od svih bolnica u koje su me mogli odvesti, završim u ovoj.
-Misliš da to nije sudbina? -Nesreću si imao u zapadnom Los Angelesu.
To što si doveden u moju bolnicu nije sudbina Johne,
nego vjerovatnoća. -Ne razumiješ. Nije bila nesreća.
-Neko me pokušava ubiti. -Zašto te neko pokušava ubiti?
Zato što ne žele da uspijem. Žele me zaustaviti.
Ne žele da se vratim zato što sam važan.
Hoćeš li ikada prestati misliti kako su te zablude da si poseban stvarne?
Da možda uopšte nema ništa važno u vezi tebe?
Možda si jednostavno usamljeni starac koji se srušio na ostrvo.
To je sve.
Zbogom Johne.
Otac te je pozdravio.
Šta?
Čovjek koji mi je rekao da pomjerim ostrvo i kako ću vas sve vratiti
je rekao da mu pozdravim sina.
Ne može biti Sayidov otac, a nije ni Hurlijev, pa ostaješ još ti.
Rekao je da se zove Christian.
-Moj otac je mrtav. -E pa meni nije izgledao mrtav.
Umro je u Australiji prije tri godine. Ja sam ga stavio u lijes!
-On je mrtav. -Molim te Jack, moraš se vratiti!
Ti jedini možeš uvjeriti ostale.
-Moraš mi pomoći! Suđeno ti je da mi pomogneš! -Johne, gotovo je! Završeno.
Otišli smo i nikad nismo ni bili važni. Zato me ostavi na miru.
A i ostale ostavi na miru!
Jack, volio bih da si mi vjerovao. JL
Johne? Johne?
Šta to radiš Johne?
Čekaj molim te. Johne, stani!
-Kako si me našao? -Moj čovjek je nadgledao Sayida.
Sve njih nadgledam, brinem se o njihovoj sigurnosti.
Nazvao me je kada si se pojavio.
Ko? Šta ti radiš ovdje?
-Johne, smiri se. -Šta hoćeš od mene? -Dopusti da ti pomognem. -Odgovori mi!
-Pokušavam te zaštititi. -Zaštititi me?
Ti si ga upucao. Ubio si Abaddona.
Da. Jesam.
Ali je samo bilo pitanje vremena kada će on tebe pokušati ubiti.
Pokušao sam doći do tebe, ali si se odvezao i slupao.
-Zašto je.. -Jer radi za Charlesa Widmorea koji je izuzetno opasan. -Nije!
-Widmore je došao do mene. spasio me je. -Ne Johne, iskoristio te je.
Čekao je da se pojaviš da se pomoću tebe dočepa ostrva.
Charles Widmore je razlog zašto sam premjestio ostrvo!
Tako da ga više nikad ne može naći, da ga udaljim da ih nesmetano povedeš.
Ne možeš to uraditi. Ako se tebi išta desi..
Johne, nemaš pojma koliko si važan.
Dopusti da ti pomognem.
Meni nema pomoći.
Ja sam..
-Ja sam promašen slučaj. -Nisi Johne. -Jesam!
Nikoga od njih nisam mogao nagovoriti da se vrati sa mnom.
-Ne mogu ja nikoga povesti. -Jack je rezervisao kartu.
-Šta? -Avionsku kartu iz Los Angelesa u Sydney za večeras.
Prvo što je jutros uradio.
Šta god si mu rekao Johne, upalilo je. A ako imaš Jacka,
možeš imati i ostale.
Johne, ti ne smiješ umrijeti. Imaš još toliko puno posla.
Trebaš se vratiti na to ostrvo da bi ga mogao obaviti.
Molim te Johne, dođi.
Siđi.
Znam da možemo ovo izvesti Johne. Još nisi bio kod Sun.
-Počnimo s njom. -Ne.
Ja..
-Obećao sam Jinu da je neću vratiti. -Jin je živ? -Jeste.
Da, ali ne želi da ona zna. Zahtjevao je da joj kažem da je
njegovo tijelo izbacila voda na plažu.
-I dao mi je vjenčani prsten kao dokaz. -U redu.
Obećanje je obećanje.
Hvala ti.
Nema na čemu.
Hajde.
Idemo.
Znam da možemo ovo izvesti.
Kada ih okupimo na jednom mjestu..
Ne znam gdje ćemo odatle ići, ali nešto ćemo skontati.
Znam ja gdje ćemo.
-Ima jedna žena ovdje u Los Angelesu. -Žena? -Da.
Ne znam tačnu adresu, ali ne bi je trebalo biti teško naći. Zove se
Eloise Hawking.
-Eloise Hawking, siguran si? -Jesam. Zašto, poznaješ li je?
Da Johne, poznajem je.
Nedostajaćeš mi Johne.
Stvarno hoćeš.
Taj znak pripada organizaciji zvanoj Inicijativa Dharma.
Jedno vrijeme su ovdje obavljali neke eksperimente.
-Kako znaš? -Proveo sam preko 100 dana na ostrvu. Puno toga znam. -100 dana?
-Znači kada smo mi pali, već si bio ovdje. -Ne. Ovaj, bio sam otišao.
Koliko vremena si proveo izvan njega?
-Vremenski rokovi će te samo zbuniti. -Pa kako si se vratio?
Da budem iskren, taj dio je i meni zagonetan.
Dobro Johne Locke,
imam i ja nekih zagonetki.
-Mogao bi mi pomoći u vezi njih. -Sa zadovoljstvom ću pokušati.
U avionu sam sjedio preko puta krupnog momka sa frćkavom kosom.
Kada se avion počeo jako tresti, pojavila se buka i jaka svjetlost.
Onda je taj krupni tip frćkave kose nestao čovječe. Mislim, bukvalno nestao.
I ne samo on.
Neki od nas su vidjeli da se to desilo i sa drugim ljudima.
Pa gosp. Johne Locke, imate li možda ideju šta se desilo?
Mislim da možda znam kako sam dospio ovdje.
-Ali za to mi treba da pronađem moje prijatelje. Imaš li spisak putnika? -Ne.
-Pilot ga je odnio sa sobom. -I u njemu su upisani svi ljudi?
-Osim onih koji su nestali? -Da, osim onoga povrijeđenog.
Onoga koji je povrijeđen?
Poznaješ li ga?
Da.
On me je ubio. - Bosanski prevod: ALMIN CAR -