- Není to nádhera? - Radši bych si oddych.
Jde ti to skvěle. Tohle cvičení je skutečně návykové.
Já už...
...už nemůžu
Měl bych konečně pár kilo shodit.
Nebuď na sebe tak přísný. Nejde to ze dne na den.
Někteří lidé mají prostě trochu pomalejší metabolismus.
To není o metabolismu.
Jsem nemocný.
Co?
Co se děje?
Ale nic.
Hurley.
Můžeš mi důvěřovat.
Fajn.
Ale je to špatné.
Když jsme tu ztroskotali, tak sem si říkal, že to není tak zlý.
Něco jako ovocná dieta.
Neříkám, že to byla má zásluha, ale mohl jsem nosit o pár čísel menší kalhoty.
Pak jsme našli ten bunkr... ... a v něm plno jídla.
Přímo tuny.
Snažil jsem se to všecko dát stranou...
... ale kvůli tomu, jaký jsem, jsem to nedokázal.
Chtěl bych se toho teď zbavit.
Tak se toho zbav.
Chceš změnu?
Tak ji udělej.
Jak se cítíš?
Připadám si volný.
Něco našli. Poběžte.
Rizoto, bezva.
To ne.
Kde se to tu vzalo?
Locke říkal, že byl zamčený v bunkru.
Možná to s tím souviselo. Proto to tu mohli shodit.
Viděl tu někdo letadlo předešlou noc?
Jo, já ho viděl, jen jsem se rozhodl to nikomu neříct.
- Hele,já to viděl první! - To teda ne, to je moje!
Je tu strašný chaos. Co kdybychom tu udělali pořádek?
Neměl by se toho ujmout někdo důvěryhodnější?
- Jako třeba ty, prdeláčku? - Ne.
Ale třeba Hurley. Už s tím má zkušenosti.
Ne, nepřípadá v úvahu.
Já už ne, znova ne.
Lidi, lidi, co kdybychom nepověřovali nikoho?
Věřím, že si každý dokáže vzít jen to, co potřebuje.
Skvělý plán, můžeš nám věřit.
- Vyměním to. - Jak chceš.
Hej!
Ztraceni.
Hej.
Co to děláš.
Nic.
Kohos tam hledal?
Nikoho.
Jak si utekl, tak to vypadalo... ... jako bys někoho hledal.
- Hledala jsem tě. - Ale já...
...nechci o tom mluvit.
Dobře.
Celkem divné, že?
Ostrov asi nechce, abys ztratil na váze.
Dokázal si to, když se to jídlo sneslo z nebe.
A co jako?
Jsem na tebe hrdá.
Hrdá za co?
Za to, žes to nevzdal.
Co tvá dieta, Hurley.
V pohodě. Měl jsem salát a kuřecí prsíčka k obědu.
Skvělá zprává. Bude to snažší. Slibuji.
Slyšel jsem, že jsi navštívil matku. Jak to šlo?
Dobře.
- Stále se na ní zlobíš? - Ale ne.
Vím, že k tomu měla důvod.
Jaký důvod máš na mysli?
Tu nehodu.
O tom chceš taky mluvit?
A musím?
Už sem chodíš dva měsíce.
Nemyslíš, že je načase začít prát špinavé prádlo?
Co kdybychom si popovídali o tom domácím úkolu, co jsem ti dal?
Nebyl to moc dobrý nápad.
Pamatuješ si, co jsi měl udělat? Seznam věcí, kterých si na sobě vážíš.
- Nikdo ten úkol neudělal. - Nikdo další, jako?
No, Dave říkal, že je to blbost.
Nejsem Davův lékař, ale...
...mluvili jsme o tom, že by na lidi mohl mít negativní vliv.
Dave je tady na tomhle místě nejnormálnější ze všech.
Ale nechce, aby ty ses změnil, nebo jo?
Hej, tady, jsem volnej!
Máš driblovat, ne ten míč nést!
Dělej, hoď to do koše.
Skvělá strategie. Dobřes to vymyslel.
Chceš hrát? Tak běž. Zdá se mi, že se o ně nemá kdo starat.
Co je to s tebou?
Nic.
Dělej, vystřel.
Jasně. Hoď to někomu, kdo ani nehraje!
Nestojí to za nic. Pojďme tamhle.
Co je?
Brooks říkal, že jsi... negativní.
A co jako? Už se mnou nebudeš bavit?
No, nevím.
Jestli se ti chce dostat do hlavy, tak ho tam nepusť!
- Jsou mnohem důležitější věci, o kterých uvažovat. - Jako třeba?
Jako propečený nebo krvavý? S kuřetem nebo s krevetami? Ostrá omáčka nebo sladká?
- Jo, něco bych pojedl. -Já si to myslel.
Fritovaná tortila, amigo.
Dobře, můžeš pohnout s tou druhou?
- Je to zlomené? - Nemáme rentgen,
ale nějak to zjistíme.
Promiň.
- Tak co, držíš se? - Všechno záleží na tom, co řekne Jack.
Je tam malá fraktura.
Možná trochu větší, zafáčujeme to na nějakou dobu.
- Kdy budu moct chodit? - Pár týdnů budeš muset ležet.
- V zavazadlovém prostoru byl invalidní vozík. - Ne!
- Nepotřebuju invalidní vozík. - Taky jsme našli u pláže berle.
Tak jo.
Jsem tu za minutku.
Mohl utéct.
- Cože? - Henry.
Jak byl bunkr zamčený Byl jsem zraněný. Mohl utéct.
Ale vrátil se, aby mi pomohl, proč to udělal?
Nepřišel ti pomoct, Johne. Akorát si myslel, že mu na tu povídačku skočíme.
On už byl mrtvý.
Je to čtyři měsíce. Já byl členem výzvědné čety.
Henry Gale visel z balónu se zlomeným vazem.
Takže byl už mrtvý.
Ano.
Pak jsi ho teda pohřbil a udělal jsi náhrobek.
Ano.
Měl sis zkontrolovat jeho peněženku, než si ho pohřbil.
Počítám, že Henry Gale neměl žádný papír na zaznamenání svých myšlenek,
Takže musel improvizovat. Neměl na to moc prostoru.
"Jenifer,
no, mělas pravdu. Překonat Pacifik není vůbec lehké.
Dlužím ti pivo.
Mířím na pláž, abych založil signální oheň.
Jestli ale čteš tyhle řádky, počítám že sem to nezvládl.
Omlouvám se. Miluju tě, Jenny. Vždy jsem tě miloval a vždy budu.
Tvůj Henry."
Tak mi řekni.
Jak mohl Henry Gale napsat tyhle poznámky se zlomeným vazem?
Já to nebyl. Já ho nezabil. Ničemu nerozumíte.
Znals jméno jeho ženy? Vyslýchals ho?
- Prosím, poslouchejte mě. Jsem jen... - Kolik vás je??
Když vám o nich povím, nemáte ani ponětí, co udělá.
Udělá? Kdo?
Myslíš jejich vůdce? Toho chlápka s bradkou?
On?
On není nikdo. Nic.
Kde jsou tví lidé?
- Já nemohu. - Kolik vás je?
- Nerozumíte! - Rozuměj tomuhle.
Máš tři vteřiny na zodpovězení mé otázky. Kolik vás je?
Raz.
- One mě zabije! - Já tě zabiju!
- Dva. - Sayide!
Tohle nemůžeš udělat! Já nejsem zlý!
Tři.
Co s tebou hergot je?
Co se děje? Slyšel jsem výstřel.
Co se stalo?
- On lže! - V pohodě. Odveď ho odsud..
Jacku!
Nic se nestalo, Johne.
- Děkuju. - Drž hubu.
Hej.
Všiml sem si, že něco stavíš, možná by se ti hodilo tohle.
- Ať to má být cokoli. - Je to od tebe moc šlechetné, Charlie.
Proč mi teda nepomůžeš?
Co stavíš?
Tady to podrž.
Nějakou skříň?
-Pomož mi s jedním z těchhle bidel, prosím? - Ty mi to neřekneš?
Teď ne.
Ty tu nejsi!
Hej!
Počkej.
Dave!
Je všechno v pořádku, Hurley?
Neviděli jste tu běhat chlápka?
V županu?
S kokosem?
Ne.
Ale viděl jsem někoho na bruslích a nesl mango.
Já nic neviděl, Hurley
Jasně.
Já taky ne.
- 4, 8, 15, 16, 23, 42. - Čéče.
Fakt divný.
Ty tvoje čísla maj mást soupeře, že jo?
Stejně ale hraješ blbě.
Jenom čísla, chlape.
Co to ksakru je?
Moje odpolední svačina.
To je pórek. Pórek není žádná svačina.
Leonard má sušenky. Měl by sis jednu vzít.
Nevšimně si toho.
A když jo, tak ti jenom řekne "dvacet tři".
Teď.
Čau Hugo, tady máš medicínu.
Dík, setro Lazenby.
Chlape.
Chceš se odsud se mnou dostat? Tak to prosímtě neber.
- Jak to myslíš, dostat se odsud? - Myslím utéct. Ty i ja. Co nejdřív.
Nepolykej to.
- Doktor Brooks říkal, že... - Jemu na tobě nezáleží.
To on ti předepisuje to svinstvo.
Co to vůbec je?
Clonazepam.
Hugo.
- Je něco s tvojí medicínou? - Ne!
Já a Dave...
... jsme si jenom tak povídali.
Omlouvám se za vyrušení.
Ahoj Dave.
Dobrý den, pane Brooksi.
- Jak se máš dnes? - Nikdy mi nebylo líp.
Dělám nějaké fotky na nástěnku. Mám už všechny kromě vás.
Vadilo by vám, kdybych...?
Jsem pro.
- Co kdyby jste šli k sobě maličko blíž? - Nebudem vypadat jako dvě kačenky?
Úsměv.
Skvělé.
- Potřebuješ nějakou vodu na zapití? - Není potřeba.
V pohodě. Nashle někdy příště.
Chlape!
Revoluce započala.
Až přijde čás, tak zmizíme.
Musíš to pootočit.
- Takhle to akorát zlomíš. - Musím na to přijít, pak budu expert.
Co pro tebe můžu udělat?
- Vlastně něco sháním. - Už jsem skončil s výměnným obchodem.
Mám tolik jídla, že bych mohl otevřít krámek.
Myslím, že Sayid chtěl pomoct.
Myslel sem, že bys pro mě mohl udělat laskavost.
Jak sem ti pomohl s tou žábou... cos ji pak zabil.
Jo, na to si pamatuju.
Potřebuju... nějaký léky.
Co máš na mysli?
- Jmenuje se to Clonazepam. - Clonazo-co?
A to je co?
Je to na utlumení...
...když vidíš věci...
... které by tam být neměly.
A jaký věci vidíš?
Nevím. Třeba holohlavýho chlápka v županu.
Myslíš tamhletoho?
Dostal sem tě.
- Koukej ze mě slézt. - Kdo si myslíš, že seš?
Za tlusťocha, za smraďocha, za pitomce,
za hovado, za vola, za debila.
Dostaňte ho ze mě.
Skončil jsi?
Co s tebou ksakru je?
- Seš blázen. - Nejsem blázen.
Nejsem blázen.
Takže tě jen tak napadnul, jo?
- Přišla jsi mě navštívit? - Bojím se o tebe.
- Vypadáš, že ti někdo nakopak zadek. - Nemáš nic, do čeho píchnout?
Malej Timmy upadl na studni tamtím směrem.
- Ale proč by Hurley...? - Nemám nic ponětí. Já mu nic nudělal.
- Prostě na mě skočil. - Bezdůvodně?
Menší rozepře. A pořád je jasný,
že on je blázen.
Hurley?
Jseš v pořádku?
- Co se stalo Sawyerovi? - Nechci o tom teď mluvit.
- Tys ho teda zbil? - Ty víš, co se stalo.
- Jsem na tvé straně. - Cokoli mi řekneš...
- Co? - Trošku moc arašidového másla, ne?
Budu potřebovat hodně proteinů.
- A kam jdeš? - Do jeskyně.
Tam neprší. A nebudu nikomu překážet.
Budu žít sám s těma chlápkama, s těma bláznama,
co maj hodně vousů a nemaj žádný oblečení.
- Ale tohle přece nemusíš dělat. - Jen mě nech..
Nemůžeš mi pomoct.
Nikdo nemůže.
Ty tu nejsi.
Jsi v nemocnici.
- Není možný, abys byl tady. - Promiň chlape, ale jsem tady.
Líbí se mi, že mám dobrý vztah se svou mámou.
Mám rád dědovy dobroty.
Mám rád kuře.
To poslední nebylo o tobě.
Mám na sobě rád, že mám rád kuře.
Takže, řekni mi, když si to psal. Bylo to pro tebe obtížné?
Trochu. Udělal sem pár gramatických chyb.
Nic to neřeklo o tom, jak vypadáš.
Jsi v pohodě s tvými rodiči?
Ale to přece...
...nic s tím nemůžu udělat, že?
Kdybych...
...nebyl tak tlustý...
...oni by nikdy nezemřeli.
Na palubě bylo 23 lidí. Bylo to stavěné pro 8.
Stalo by se to i kdybys tam nebyl.
Ale já tam byl.
A stalo se to.
- Zabil jsem je. - Byla to nehoda..
Byla to moje vina.
Potom, co ti lidé umřeli, úplně jsi se změnil.
Přestal jsi mluvit, přestal ses procházet, přestal jsi spát.
Ale nikdy jsi nepřestal jíst.
To je důvod, proč se pořád obviňuješ.
Dave má ohledně Vás pravdu.
Jste akorát cvokař.
- Dave nechce, abys zhubl, že? - Víte že, Davovi na mě záleží.
On je můj přítel.
Něco ti ukážu, mohlo by tě to rozrušit.
Tohle je fotka, kterou sem udělal v jídelně.
Dave není tvůj přítel, Hugo.
Protože Dave neexistuje.
Hej, vzbuď se, chlape.
Nakonec. Přece tady nebudeš do nekonečna sledovat NASCAR.
Ale ty...
Ty jseš halucinace.
Byla tohle halucinace?
Možná jsem si jenom představil, žes mi dal facku.
- Au, sakra! -Můžem to opakovat celou noc.
Doktor Brooks mi ukázal fotku z jídelny... ...nebyls na ní.
Editace fotek, Photoshop... Neslyšel si o speciálních efektech?
- Ne. - Tak pojď a přestaň bláznit.
Nemáme moc času.
Jdeš nebo ne?
Dobře, pojď.
Koukni se. Marcus nesnědl lasagne.
To je odpad, byla by to škoda. Vezmeš si je na cestu?
Počkej.
Čekej.
Po špičkách. Pojďme.
Máš klíče, že? Vzal jsi je z Brooksova stolu.
No tak, otevři to.
Okusíš to?
Tomu se říká svoboda.
Víš, co chutná ještě líp, než svoboda?
Cheeseburgery.
No tak pojď. Chili už čeká.
Nemyslím si, že tohle můžu udělat.
Promiň.
Promiň?
- Co, žertuješ? - Nejsi skutečný.
Chceš, abych utekl, abych si dal cheesburgery, protože já chci cheesburgery.
- Vzal sis tu medicínu, nebo co? - Ne, prostě to nejde.
Nechceš, abych se uzdravil, nechceš, abych se změnil.
Nepotřebuješ se změnit. Jseš v pořádku, Jseš skvělej.
To není pravda.
Jen chces, abych zůstal tlustý. Nechceš, abych se uzdravil.
- Nezajímalo by tě, kdybych se ujedl k smrti. - Nedělej to, chlape.
Jestli se mnou nepůjdeš teď hned, už se odsud nikdy nedostaneš.
Čau, Dave.
Neměl bys tady náhodou moji bačkoru, že?
Děkuju.
Chlape, je na tom arašídový máslo.
OK. Podívej se, vím, že teď blbneš a omlouvám se za to.
Nejdřív ale musí být trochu hůř, aby pak mohlo být líp.
-Hůř? - Tak nějak?
Připravenej?
Pamatuješ si tu noc, kdys mi zavřel to okno?
Pamatuješ si, co jsi po té noci udělal?
Uvědomil jsem si, že jsi jen představa.
To byl zlom.
Nedlouho potom mě doktor Brooks propustil a žil jsem s mojí mámou.
... a dostal jsem práci.
- Celkově jsem se uzdravil. - Tak. Máš pravdu, přesně.
Až na to...
...že se nic z toho nikdy nestalo.
- Co? - Jsi pořád v blázinci.
Nikdy jsi to místo neopustil.
To... není možné.
Je to těžké, já vím, ale všechno tohle,
ty, já, nic, arašídové máslo, nic z toho není skutečné.
Všechno je jenom v tvojí hlavě.
V momentě, kdy jsi zavřel to okno, se něco stalo.
Vrátil ses do své místnosti v blázinci a tam se nacházíš právě teď.
Do tvé malé komnaty právě v Idaho v Santa Rose.
Ne.
Měl jsem mámu, kamaráda Johnyho.
Vyhrál jsem v loterii.
Super. Neskutečný.
Jaký čísla jsi vsadil?
Leonardova čísla, že?
Z blázince? Jaká náhoda. Viděl jsi je ještě někde?
- V bunkru. - Bingo, bunkr.
S tlačítkem, které musíš mačkat každých 108 minut, jinak se zhroutí svět.
A jaký je kód pro to tlačítko? Ale ano! Ta čísla.
Ale uzdravil jsem se.
- Změnil jsem se. - Co?
Děláš si srandu? Jen se na sebe podívej.
Byl jsi 2 měsíce na opuštěném ostrově a neschodil jsi ani 5 kilo?
- Jak by tohle bylo možné? - Právě jsem zničil své zásoby.
Cvičil jsem. Libby říkala, že se to nezmění přes noc.
Jo, Libby, super rozkošná blondýnka, která se zázračně objevila z druhý strany ostrova.
A rozhodne se léčit zrovna tebe.
Pojď, chlape, projdeme se.
- Takže tohle všechno je v mé hlavě? - Každá skála, každý strom... každá žába.
I já. Toho skutečného jsi zavřel za oknem.
Teď nejspíš skáče od jedný rošťěnky ke druhý.
Ne jako já, nebo ty. Má důležitější věci na práci.
- Takže si tě vymýšlím? - Jo, tak nějak.
Jsem část tvého podvědomí. Stejně jako všichni lidi na tomhle ostrově.
Která část mě jsi ty?
Jsem ta část tebe, která chce, aby ses probral.
Pojď za mnou.
Tady to je, chlape.
Co?
Velkolepý finále.
Vyřeší to všechny tvoje problémy.
Způsob, jak se můžeš probrat.
- Nechci se zabít. - A kdo to mluví o zabíjení?
Tohle tě akorát přivede zpátky do života.
Jediný způsob, jak se vzpamatovat je říct tvé mysli,
že ty ničemu z toho nevěříš.
Takže...
...jestli já...
Bude po všem? Prostě se probudím?
Tak.
A až se probudíš, najdi mě.
Jsem si jistý, že mi chybíš.
Čau v jiným životě, Hurley.
Dave!
- Jack se ještě nevrátil? - Ne.
Říká na pláži každému, že máme jednoho z těch druhých.
Něco mi říká, že lidi mají hodně otázek ohledně našeho hosta.
- Chci si s ním promluvit. - Nemyslím, že je to na jeho denním rozvrhu.
Navštívím ho, nějak mě nezajímá, co si o tom myslíš, Anno.
5 minut.
Chci být akorát 5 minut s ním.
Jak se jmenuješ?
Doopravdy.
Proč mi prostě neříkáš Henry?
Nic ti není do mého jména.
Nechal ses chytit úmyslně?
Ty a tví lidé jste tu, Bůh ví jak dlouho
- a ty se necháš chytit v... - Bůh neví.
Promiň?
Bůh neví, jak dlouho tu už jsme, Johne.
Nevidí tenhle ostrov o nic líp než zbytek světa.
Můžu já se na něco zeptat tebe?
Jaký důvod bych jen měl, abych podstupoval tohle?
Tví lidé, možná hledali tohle místo.
Tohle místo?
Tohle místo je vtip, Johne.
O čem to mluvíš?
Prolezl jsem tou šachtou a studoval jsem ten počítač.
Když se spustil ten alarm, víš, co se stalo?
Čas se odpočítal k nule.
A pak se objevily nějaké obrázky. Vypadaly jako hieroglyfy.
Ale nejsem žádný expert.
A to začalo být opravdu zajímavé. Uslyšel jsem hlasité bzučení a řinčení.
Jakoby byl poblíž ohromný magnet. Bylo to velmi děsivé.
A víš, co se stalo potom?
Nic se nestalo, Johne.
Nestalo se vůbec nic.
Čas se akorát vrátil zase na 108.
Nikdy jsem nazadal ta čísla a nikdy jsem nezmáčknul to tlačítko.
Ty lžeš.
Ne, se lhaním jsem už skončil.
Dave!
Kdo je Dave?
- Co tu děláš? - Co tu děláš ty?
Jak jsi věděla, kde jsem?
Jin tě viděl, když rybařil.
- Ha, Jin nemluví anglicky. - Sun byla s ním, překládala.
- Co se děje? - Ne!
Jsi ta část mě, která mě děsí.
Nechceš, abych se vzbudil. Ale hádej co? Nebojím se.
Dobře, Hurley,
je to nějaký druh panického strachu, chápu to.
- Ale tohle není jako ty. - Co?
Ty mě neznáš.
Ale začínala jsem.
Jo? A věděla jsi, že jsem tak tlustý, že jsem zabil dva lidi?
A že mám vymyšleného přítele?
- Prosím, chceš si ublížit? - Ne!
Protože tohle se neděje, nic z toho.
Jen si to všechno představuju. Tohle není skutečný život.
- Proč to říkáš? - Protože ve skutečném životě...
...by žádná holka jako ty nikdy neměla ráda mě.
Pamatuješ si, jak jsem říkal, že tě odněkud znám?
Možná je to proto, že jsem si tě vymyslel.
Jak se jmenoval ten muž, co si zlomil nohu?
V den katastrofy na druhé části ostrova ke mně Eco přinesl muže se zlomenou nohou, abych mu pomohla
Jak se jmenoval?
Já nevím.
Ty nevíš. A víš proč?
Protože se to stalo mně.
Jmenoval se Donald. A já jsem ho pohřbila.
Pohřbila jsem hodně lidí, Hurley,
takže mi neříkej, že to nebylo skutečné.
A neříkej mi, že sis mě vymyslel.
To těžce nesu.
Když jsi mě ráno viděla na pláži,
držel jsem bačkoru?
Nevzpomínám si. Ne.
Podívej se na mě.
Já jsem skutečná.
Stejně jako ty.
I to, co k tobě cítím, to je taky skutečné.
A tohle byla taky skutečnost.
Možná bys to měla udělat ještě jednou.
Jen abych si byl jistý.
Můžem se vrátit?
Opravdu si myslíš, že se můžu,
víš... změnit se?
Ano.
Ano, myslím si, že jo.
Jděte k sobě trošku blíž.
Úsměv.
- Chceš přinést nějakou vodu? - Ne, není třeba.
Tvoje medicína, Libby.