...for et veludført arbejde.
Bedstemor.
- Hvem er det? - Hej, bedstemor.
Det er mig, bedstemor. Det er Allison.
Allison?
Allison! Du milde!
Kig på dig! Du er blevet voksen.
Det er så fantastisk at se dig, bedstemor.
Så smuk.
Altid så smuk.
Alt er, som jeg husker det.
Selvfølgelig er det det Hvorfor ville det ikke være det?
Alt er, som det er,
alt er, som det skal være, i det her øjeblik.
Du ser godt ud. Du ser glad ud.
Jeg er glad.
Jeg har en vidunderlig familie.
Et vidunderligt liv. Tre piger.
- Ariel, Bridgette og Marie. - Ariel, Bridgette og Marie.
Bedstemor Benoit, din gamle heks.
Kald ikke mig det.
Du har også noget Benoit. Det ved jeg.
Hvordan har John det?
- John? - John Dunham, din mand.
Dit livs kærlighed.
Der er uvejr på vej.
Bedstemor...
I to skulle have været tilbage for flere timer siden.
- Undskyld. Hvem? - Jer.
Dig og ham Dunham.
Vent et øjeblik.
Det hele er meget bekendt.
Tordenen, uvejret...
Jeg husker i dag.
Vi cyklede hen for at svømme i stenbruddet.
Vi blev drivvåde på vejen tilbage, og så...
Og så hvad?
Jeg aner ikke, hvad du siger, kære.
Husker du, bedstemor? Min arm.
Vi kørte op ad indkørslen
og så røgen, der kom ud af køkkenvinduet.
Du milde. Jeg har en tærte i ovnen.
Det var i dag. Det var minutter fra lige nu.
Du sov tungt. Jeg løb ind og tog tærten ud
og brændte mig på ovnristen.
Det går ikke.
Mit barnebarn skal ikke tilbringe de næste 70 år med ar.
Nej! Vi går lige nu,
så jeg kan vågne og få den tærte ud af ovnen.
Jeg er her ikke rigtigt, bedstemor.
Du er her ikke rigtigt. Det er en drøm.
Du vrøvler, kære.
Bare rolig. Jeg tager mig af det hele.
Men lige nu skal du gå.
Det var så livagtigt, Joe.
Som om jeg virkelig var der. Har du haft sådan en drøm?
Jeg drømte, jeg rejste til Hawaii, og da jeg vågnede,
kunne jeg have svoret, jeg var mere brun.
End da jeg faldt i søvn.
Måske skulle jeg have giftet mig med Johnny Dunham.
Heldigvis for dig var det den sidste sommer,
jeg tilbragte hos bedstemor.
Var jeg taget tilbage det næste år...
Hvem ved? Tingene var måske meget anderledes.
Er du ikke bare lidt jaloux?
På Johnny Dunham?
Absolut. Alt jeg kan gøre er at spise den her bagel.
Mor? Hvem kører os?
Fordi jeg ville møde Hannah tidligt og gennemgå historiefremlæggelsen.
- Siger du det til os nu? - Jeg glemte det.
Undskyld, men det her tæller for en tredjedel af min karakter.
Få dine søstre klar. Jeg afleverer dig på vej til arbejde.
Jeg troede aldrig, jeg ville sige det her,
men en del af mig glæder sig til, at hun får sit kørekort.
Gud, lyden af den regn...
Det styrtede ned, alle vejene blev oversvømmede.
Det tog os en halv time at komme på hospitalet.
Hospitalet?
Det var dagen, jeg brændte mig.
Den store mørke plet på min arm.
Lige der,
man kan stadig se, hvor metallet rørte.
Jeg ser ikke noget.
Jeg har aldrig bemærket det.
Hvor blev det af? Det er så underligt.
Ligesom Johnny Dunham.
Må være forsvundet.
Hold øje med jurymedlem nummer tre.
Under voteringen vil de andre lytte meget nøje
- til det, hun har at sige. - Nummer tre?
Hvis jeg husker korrekt, var hun en af Larry Watts valg.
Han tror, hun vil stemme for frifindelse.
Faren sad fængslet for noget, han, naturligvis,
- ikke havde begået. - Naturligvis.
Watts tror, han styrer hende,
men sandheden er, at hun er tilgængelig.
Så får du hende, vil juryens stemmer gå din vej.
Det virker ikke fair, vel?
- Hvad? - At have dig på mit hold.
Nogle gange tror jeg, det ikke er fair for den anden side.
Det er min datter.
Hej, skat.
Ariel, sænk farten. Jeg kan ikke forstå dig.
Du glemte hvad i bilen?
Nu! Jeg er med min chef. Han skal til at gå i retten.
Jeg ved, det er en tredjedel,
men jeg glemte den ikke i bilen.
Smut.
Tak for den moralske støtte, men jeg klarer mig.
Ariel, jeg kommer om en halv time. Elsker dig.
Du glædede dig garanteret til min fremlægning,
- ikke? - Faktisk gjorde jeg det.
Imelda Vizcaina voksede op i en fjerntliggende by
i bjergene i El Salvador.
En by så lille, at der ikke var elektricitet.
Der var dog intet lille ved den her kvindes håb
og drømme for et bedre liv.
Og det var de håb og drømme, som tiltalte,
Sean Redburn, grusomt udnyttede, da han lokkede hende hertil
med løfte om et job, om et bedre liv.
Det hun fandt, da hun kom her, var noget helt andet.
Det hun fandt, var en mand, der var seksuelt besat af hende,
en mand, der var opsat på at kontrollere hende fuldstændigt.
En mand, der ville true med deportation, med vold,
og selv med døden...
for at holde hende under hans trældom.
De næste dage vil vi fremlægge markante beviser på,
at hr. Redburn myrdede fr. Vizcaina
i et raserianfald,
ved at bruge en kniv fra hendes eget køkken.
Vi vil fremlægge bevis for motiv,
bevis for midler og bevis for mulighed.
Det vi ikke vil fremlægge, det vi ikke kan fremlægge,
er fr. Vizcainas lig.
Forsvaret vil uden tvivl gøre meget ud af det faktum.
Intet lig, ingen forbrydelse.
I vil høre det igen og igen,
men det er simpelthen ikke sandt.
Manglen på lig betyder ikke, at der ikke var noget mord,
det betyder bare, at morderen gjorde et godt stykke arbejde,
og hans advokat vil have, at I belønner ham for det
med en frifindelse.
Jeg vil bede jer om at se det som et bevis på
hans forbrydelses kolde og kalkulerede natur.
I kan rette op på det. I kan give hende retfærdighed.
Tak.
Hr. Watt, har du nogen bemærkninger?
Det har jeg, Høje Dommer.
Mine damer og herrer.
Ærlig talt er jeg forundret over, hvorfor statsadvokat Devalos
har bragt den her sag i retten.
Hvorfor siger jeg det?
Lad os starte med det faktum, at efterforskningen
af mordet på Imelda Vizcaina
aldrig har resulteret i fundet af et lig.
Lad mig sige det igen.
Der er intet lig.
Og hvorfor? Fordi der var ingen forbrydelse.
Den eneste forbrydelse er mod min klients rygte.
Og gerningsmanden er statsadvokaten selv.
Hvad hans motiv måske er, kan jeg kun spekulere på...
Okay, hr. Watt. Hr. Devalos står ikke anklaget her.
Jeg undskylder, Høje Dommer.
Det gør mig bare vred.
Det gør mig vred, at staten vil bruge skatteborgernes penge
på at retsforfølge en sag, jeg ikke tror
nogensinde blev begået.
Hvorfor konkludere at nogen er død,
hvis man ikke har udelukket muligheden for,
at personen bare tog et sted hen uden at sige det til nogen?
Tjekkede nogen det?
Prøvede nogen at finde ud af, hvor fr. Vizcaina måske var taget hen?
Så vidt vi ved, besluttede hun at forlade det her land
og tage tilbage til sin fjerntliggende bjergby,
som statsadvokaten så poetisk beskrev.
Det ville ikke være nemt at spore hende dernede,
men hvis nogen prøvede, hvad ville de så mon finde?
Jeg burde vide det, da det var præis, hvad jeg gjorde.
Jeg prøvede.
Og I gætter aldrig, hvad jeg fandt.
Mine damer og herrer i juryen, må jeg præsentere...
Imelda Vizcaina.
- I live? Det er umuligt. - Åbenbart ikke.
Men hvad med den manglende køkkenkniv?
- Hvad med blodet? Hvad med... - Hun er i live.
Jeg så hende. Hun er i live.
- Det kan hun ikke være. - Men det er hun.
Vi retsforfulgte en uskyldig mand.
Beviserne betød ikke det, vi troede, de betød.
Vi tog fejl. Af det hele.
Jeg beklager virkelig.
Sagen blev baseret på dine ord. Du sagde, Imelda Vizcaina var død.
Du sagde, hun sendte dig drømme.
Det troede jeg, hun gjorde.
Vi har et andet problem.
Efter dommeren afviste sagen,
holdt advokat Watt et pressemøde.
Han antydede, at grunden til, at jeg gik videre med anklagen,
grunden til, at jeg insisterede at få den for retten,
er fordi, jeg har en synsk i min tjeneste.
En kvinde, der taler med de døde.
En kvinde, som ser ting i sine drømme.
- Nej. - Folk er begyndt
at stille spørgsmål, Allison.
Åh, hun er her stadig.
Giv et os minut mere, tak.
Okay, men vi er nødt til at komme det her i forkøbet.
Viceborgmesteren er her, fordi hun hører,
hvad jeg hører.
Vi vil blive ramt af en masse anmodninger om frifindelse.
Jeg forstår ikke.
Alle forsvarsadvokaterne prøver at finde ud af,
om min "synske" havde noget at gøre med deres klients dom.
Alle sager, jeg har retsforfulgt i de sidste to år,
vil blive genåbnet og genbehandlet.
Der er en reel mulighed for, at når det her er slut,
vil nogle slemme fyre få udleveret løsladelseskort.
- Hr. Statsadvokat... - Allison, jeg er ret sikker på,
at borgmesteren vil bede om min opsigelse.
Det han har gjort helt klart,
er, at vores professionelle forhold, dit og mit, er nødt til at ophøre.
I dag, her.
Nu.
Al...
Hvad har du gjort? Hvad foregår der?
Telefonen har kimet i de sidste 45 minutter.
Tag den ikke.
Journalister ringer, advokater ringer.
Jeg bliver ved med at se fremmede biler køre forbi.
Hannah har lige e-mailet, at der er folk, der gør grin med dig på TV.
Mor, far, jeg kiggede lige ud af vinduet
og så mennesker på græsplænen.
- Skal jeg åbne, far? - Al... Nej. Kom her.
Al, hey. Hvad end det er, løser vi det.
Er sigøjneren der? Spåkon...
Jeg troede altid...
at jeg hørte stemmerne, jeg drømte drømmene, af en grund.
Jeg ønskede dem ikke.
Jeg ønskede at være advokat.
Ja, men du havde ikke rigtig noget valg.
Men det havde jeg. Et par drinks.
Ikke flere stemmer.
Ikke flere døde mennesker.
Ikke flere drømme.
Dumme...
Jeg kunne have drukket mig til et fantastisk liv.
Det burde jeg have gjort.
Jeg tager mig af børnene, så jeg kontakter politiet,
og skal jeg bringe dig en flaske gin med sut på,
så råb bare.
Ally.
Ally Baba.
Det er Ally Dunham for dig.
Tid til at stå op.
Johnny, skal jeg?
Det er grunden til, at vi aldrig får børn.
Jeg havde den underligste drøm i nat.
- Hvad var det? - Jeg tror, vi havde børn.
Du var oprevet over noget,
og du ville hente mig noget gin.
Okay.
Hvad er der på retslisten i dag?
Redburn-sagen.
Det er, som om du har arbejdet på den ting for evigt.
Hvornår kommer den i retten?
De indledende bemærkninger er om tre dage, medmindre...
Medmindre hvad?
Statsadvokaten vil mødes klokken 9.00.
Jeg gætter på, det er for at tale om at indgå en aftale med Redburn
og undgå en sag.
Tror du, at Watt vil tage imod en aftale?
Larry Watt kan ikke vente med at få sagen foran en jury.
Hvad med dig?
- Hvordan er din dag? - Ret let.
Morgenmøde med bestyrelsen,
så spiser jeg frokost med Tom Fenton
for at diskutere at udvide hans investeringsportefølje.
Sagde du ikke, han var på vej til Europa?
Det må have været din anden mand.
Jeg spiser frokost med Fenton på Varium klokken et.
Jeg kunne have svoret, jeg hørte dig sige,
at han var bortrejst.
Hr. Statsadvokat?
- Undskyld? - Allison Dunham.
Jeg arbejder med Larry Watt. Juniorpartner.
Hr. Watt beklager.
Han kan ikke komme til mødet i dag.
Han bad mig om at tage hans plads.
Alle i dit firma forstår,
at jeg har i sinde at køre den her sag energisk.
Jeg går efter dødsstraffen.
Jeg tror, du snart vil opdage,
at alle i vores firma har opfanget,
hvad du har gang i, hr. Statsadvokat.
Dermed er jeg, fr. Dunham, mere end overrasket over,
at Larry Watt ville vælge ikke at deltage i det her møde
og sende en juniorpartner.
Hvis det trøster dig, er jeg sikker på,
at jeg snart bliver en fuldgyldig partner.
Og det faktum, at hr. Watt
sendte en juniorpartner i hans sted,
siger mere om hans mening om din sag,
end det siger om hans mening om mig.
- Virkelig? - Absolut.
Så nu vi har lært hinanden at kende,
lad mig fortælle dig, hvorfor jeg er her.
Jeg ved, at dine beviser mod hr. Redburn er svage.
Du havde ikke kontaktet mit kontor,
medmindre du ville diskutere en aftale.
Lad os høre den, hr. Statsadvokat.
Hvad er du præcis villig til at tilbyde?
Overlagt mord, otte til 12 år
med muligheden for prøveløsladelse efter fem.
Hvorfor acceptere manddrab? Du har ikke engang et lig.
- Vi har et mordvåben. - I har et angiveligt mordvåben.
Fyldt med blod fra den unge kvinde,
- som din klient myrdede. - Virkelig?
Sidste jeg tjekkede, var blodet på kniven
for dårligt til at udtrække DNA.
I har kun en blodtype, en meget almindelig en.
I kan ikke forbinde det definitivt til den forsvundne kvinde,
og I kan ikke forbinde det til hr. Redburn.
Eller bevise han har været i hendes lejlighed.
Fordi vi ved begge,
han gjorde hele stedet rent med blegemiddel.
Ikke engang offerets fingeraftryk
er i hendes lejlighed.
Fint.
Vil du hævde, at Imelda Vizcaina forsvandt i den blå luft, så værsgo.
Jeg er ikke sikker på, at juryen vil købe den.
Måske gør de.
Som du vil, fr. Dunham.
Lad venligst Larry Watt vide, at det er et engangstilbud,
og det udløber ved midnat i aften.
- For begrundet tvivl. - For begrundet tvivl.
Ved du, hvad jeg tror?
Jeg tror, at hvis Manny Devalos fremsætter aftaler,
som den han prøvede at sælge dig i morges,
frygter han, sagen ikke er stærk nok.
Det burde han, han prøver at retsforfølge en uskyldig.
Det er muligt, du og jeg ved det,
men vores job er at overbevise en jury.
Bare vi så havde noget bedre
- til at modbevise det med kniven. - Det har jeg tænkt på.
Jeg mødes med et potentielt ekspertvidne
- om det i eftermiddag. - Lad mig høre.
Lad mig se, hvordan det spænder af først.
Okay, Christian, jeg siger det ikke igen.
Stop det.
- Sofia... - Stop det.
Der burde være en lov.
Det er da min flotte mand.
Din flotte mand, der fisker efter en frokostdate.
- Hvad med Tom Fenton? - Han skulle flyve
til Europa åbenbart.
Underligt.
- Undskyld. - Det, jeg sagde i morges.
Nej, sæt dig bare. Vi har ikke bestilt endnu.
Hvis I to skal snakke om arbejde...
- Slet ikke. - Sig ikke det ord.
Hvad var det, jeg sagde?
Skønne børn.
Pas på, hvad du ønsker dig.
Jeg ønsker ikke noget. Ikke endnu.
Måske efter jeg er blevet partner.
Altså.
Hvor længe har I to været gift?
Tolv år siden foråret.
Vi var collegekærester, meget kedeligt.
Kedeligt? Skat, vi blev bragt sammen af skæbnen.
Stjernerne stod på linje for os. Det var det, din bedstemor sagde.
Din bedstemor lyder som en utrolig kvinde.
Mere byens original.
Folk mente vel, at hun var lidt sær.
Hun stolede på sine instinkter.
Hun hørte... stemmer.
Hun fik beskeder, mens hun sov.
Hun var byens original.
I en meget lille by.
Hver gang jeg rykker min stol, går det hele i stykker.
- Nogen opkald? - Paul Haas ringede tilbage.
Jamie Mandlebaum ringede og sagde, at han er i retten,
og din pilatesinstruktør må rykke i morgen.
Fint. Hvad med mit møde klokken 14.00. Den er fem minutter over.
Er han en af de her distræte professorer?
Jeg har faktisk været her siden ti minutter i.
Jeg hjælper bare med tingene.
Mit firma tager sig af Sean Redburn-sagen.
Er du bekendt med den?
Rig bygherre stak sin udenlandske elskerinde ihjel.
- Det har været meget i nyhederne. - Angiveligt.
Har det angiveligt været i nyhederne?
Nej, jeg er ret sikker på, det har været alle steder.
Nej, han begik angiveligt et mord.
Vi har i sinde at bevise, at han blev falsk anklaget.
Har politiet ikke en kniv med hendes blod på?
De fandt en kniv på en losseplads,
som var samme mærke og stil som den, hun ejede,
og der var mikroskopiske spor,
som matchede hendes meget almindelige blodtype, ja.
Nogle så, at de havde et skænderi,
og hun er ikke blevet set siden.
Du virker på mig som en intelligent mand, hr. Dubois.
Tror du på alt, du ser og hører i nyhederne?
Par skændes. Du og din kone har...
- Jeg er ikke gift. - Du burde prøve det.
- Jeg anbefaler det stærkt. - Ja, men der er problemet.
Alle de seje piger er taget.
Jeg ser her, du har en ph.d. i matematik.
- To, faktisk. - Der står her, du skrev en bog.
Min skandaløse afsløring
om tallenes hemmelige sprog.
Hvis jeg må, vil jeg gerne give dig nogle tal.
Det har at gøre med kniven, som du nævnte tidligere.
Ifølge kommunen forsyner
affaldsbehandlingsanlæget, hvor den blev fundet,
125.000 hustande.
Åbenbart er pågældende genstand
et meget almindeligt mærke.
Ifølge producentens hjemmeside,
sælges der dobbelt så mange som konkurrenten.
Hvis der står det på producentens hjemmeside.
Arbejd med mig. De her er bare grove beregninger.
Men hvis, lad os sige, ti procent
af de her hustande bruger det her mærke,
og en hustand er defineret
som en med fire personer i den,
taler vi om omkring 50.000 mennesker.
Ved du, hvor mange procent af befolkningen,
som har blodtype O?
Nej, men jeg fornemmer, at du vil fortælle det.
Næsten 40 procent.
Hvilket betyder, at blodet
kunne tilhøre hvilken som helst af 20.000 personer?
Hvis dine antagelser holder, så formoder jeg det.
Hvad ville du sige til at tjene 1.500 $ for én dags arbejde?
- Hvem skal jeg dræbe? - Jeg har brug for et ekspertvidne
til at forklare det her til en jury.
Du vil have mig til at bevidne dine grove tal?
Femogtyve hundrede dollar, plus udgifter.
- Hvilke udgifter? - Du har brug for et nyt jakkesæt.
Jeg har et jakkesæt.
Det ved jeg, men det er næsten otte år gammelt.
- Undskyld mig? - Undskyld?
Mit jakkesæt, du sagde lige, at mit jakkesæt er næsten otte år.
Jeg købte det jakkesæt til min fars begravelse
for syv, otte år siden.
Hvordan kunne du dog have vidst det?
Har du udspioneret mig?
Jeg ved det ikke, tallet strejfede mig bare.
Desuden er du collegeprofessor.
Du ville ikke bruge penge på nye jakkesæt.
Nej, det er bare, du var så specifik om,
hvor gammelt det var.
Jeg tænker på et tal fra et til ti.
Det tror jeg gerne, dr. Dubois.
Jeg tilbyder dig 3.000 $.
Du skal bare fortælle 12 mennesker, hvad du lige fortalte mig,
at oddsene for, at kniven kom fra Imelda Vizcainas lejlighed,
er 20.000 til en.
- Det var dig, der sagde det. - Det er muligt.
Tjek selv tallene. Gør dem til dine egne.
Så længe de odds, du får,
er omkring 10.000 til en,
vil jeg gerne have, at du vidner.
Jeg kunne bestemt godt bruge de 3.000 $.
Må jeg stille dig et spørgsmål, fr. Dunham?
Naturligvis.
Hvis tallene, som vi diskuterede,
er tilnærmelsesvis præcise, hvorfor er politiet så overbevist om,
at kniven tilhørte den forsvundne kvinde?
- Uheldigt tilfælde. - Hvordan det?
Åbenbart kommer de her knive i sæt af fire.
Da politiet tjekkede Imeldas lejlighed,
kunne de kunne finde tre.
- Hvad tænker du? - Om hvad?
Om det.
Du virker på mig som en person med gode instinkter.
Jeg er nysgerrig efter at vide, hvad du tænker.
Jeg tænker, at du bestemt kunne bruge 3.000 $.
Og jeg formoder, at et nyt jakkesæt ikke ville skade.
Det var rart at møde dig, fr. Dunham.
I sidste uge faldt prisen på råolie til mindre end 60 dollar per tønde,
det laveste niveau den her måned.
Søvnig.
Godnat.
Kan du skrue lidt ned?
Jeg vil bare færdiggøre kapitlet. Det er til arbejde.
Ja, ja.
TALLENES HEMMELIGE SPROG AF JOSEPH DUBOIS
Jeg kan ikke glemme det.
Blodet, kniven, liget...
virkede bare så... virkelige.
Se ikke sådan på mig. Jeg føler mig latterlig.
Det er latterligt.
Jeg ved det.
Allison, du ønsker at blive en fantastisk advokat, ikke?
Fantastiske advokater har deres øjne på præmien.
Her er den succesfuldt at repræsentere
din klient.
At drømme om, at han begår en forbrydelse,
han er anklaget for, og dvæle ved det,
mens du er vågen, vil ikke hjælpe dig med det.
Jeg ved det.
Men hvorfor ville jeg få sådan noget ind i hovedet?
Jeg tror ikke på det. Det er for perfekt.
Det er bare for perfekt.
Jeg kigger på det, og jeg tror stadig ikke på det.
- Hvor fandt du det her? - En ven.
Han er en connaisseur.
Han snuser rundt på en masse obskure hjemmesider.
Utroligt.
Undskyld mig. Jeg håber ikke, jeg forstyrrer.
Slet ikke. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg skal mødes med det ekspertvidne, jeg fortalte dig om.
Vil du mødes med ham?
Nej, det kan jeg ikke. Redburn er på vej.
Jeg ser dine notater, når du er færdig.
Mor jer.
Hold det du viste mig for dig selv.
Men find pigen, jeg er ligeglad med, hvad det koster.
Hvis hun er villig til at gøre det her for penge...
Hun skal bare være her, når vi skal i retten.
Så som doktor i matematik, hr. Dubois,
hvad vil du som ekspert
sige, at oddsene er for, at pågældende kniv
tilhørte fr. Vizcaina?
- Jeg ville estimere omkring... - Nej.
Lad os ikke estimere, og lad os ikke bruge ordet "omkring."
Dine svar skal være meget klare.
Juryen vil gerne tro på dig.
Lad dem vide, at du er sikker på det, du siger.
Er der noget galt?
Det er der faktisk.
Jeg formoder, at årsagen til,
at jeg ikke lyder sikker i det, du siger,
er, fordi ærlig talt...
tror jeg ikke på det, jeg siger.
Jeg er forvirret. De her er dine beregninger.
Lavet efter dine forskrifter.
Baseret på dine formodninger.
Hvor jeg ikke er enig i nogen.
Ærlig talt tror jeg, at der er en god chance for,
at den kniv tilhører Imelda Vizcaina.
Og jeg mistænker, at du også tror det.
Dr. Dubois, du har ingen anelse om, hvad jeg tror.
Måske. Måske ikke.
Jeg... jeg stoler på mine instinkter.
Du burde prøve det.
Hvad laver du her?
Hvorfor kom du tilbage?
Er det pengene? Er det det nye jakkesæt?
Jeg er en gift kvinde, dr. Dubois.
Se selv.
Alle de seje piger er taget.
Jeg beklager, jeg ikke kunne være til hjælp.
Hvad vil du have mig til at sige, Allison?
At jeg ikke er skør.
Du skal fortælle mig, at mine følelser, mine fornemmelser,
mine drømme betyder noget.
At jeg bør lytte til dem, handle på dem.
John...
- JD... - Allison.
Jeg har en 40 millioner $-klient alene på en restaurant,
som drikker inden for 15 meter fra tre af mine konkurrenter.
Skal jeg sige, at du er Nostradamus?
Bliv voksen.
Gør dit arbejde, vi taler om det, når du kommer hjem.
- Allison? - Ja?
Er vi færdige?
Ja.
Vi er færdige.
Jeg går lidt ud.
Vil du ikke have en paraply?
De siger, det vil regne.
Hvad tænker jeg?
Fr. Dunham, du er drivvåd. Kom dog ind.
Nej, svar mig. Hvad tænker jeg?
Du har ret, jeg ved, han er skyldig. Hvordan ved jeg det?
Jeg ved ingenting om matematik,
men jeg læste din bog, og pludselig forstår jeg alt.
Jeg glemte dit nummer på kontoret,
men jeg vidste præcis, hvordan jeg kom hertil.
Til det her hus.
Til dig.
Og nu jeg er her, virker alt så...
fuldstændigt bekendt.
Jeg ved ikke rigtigt, hvad jeg laver her.
Jeg gør, som du sagde. Jeg følger mine instinkter.
Og mine instinkter siger, at jeg skal være her...
hos dig.
Bare glem de sidste fem minutter af dit liv.
Er du okay? Hvad laver du?
Hej. Jøsses. Det er morgen.
Jeg er nødt til at smutte.
- Hvorfor? - Hvad mener du?
Jeg må sige det til min mand.
- Hvad? - Mor.
Vi er sultne.
Du milde.
Mine skattebasser! Kom her! Mine smukke skattebasser.
- Jeg er hjemme. Åh, jeg er hjemme. - Undskyld mig. Hvem kører os?
Fordi jeg ville møde Hannah tidligt og gennemgå historiefremlæggelsen.
Vent et øjeblik.
Allison.
Jeg var begyndt at tro, at du havde glemt mig.
Du ville tale med mig om noget,
før jeg tog i retten? En af jurymedlemmerne eller noget?
Jeg har meget at fortælle dig,
før du tager i retten.
Tjekkede nogen? Var der nogen, der ledte efter hende?
Prøvede nogen at finde ud af, hvor frøken Vizcaina var taget hen?
Så vidt vi ved, besluttede hun at forlade det her land
og tage tilbage til sin fjerntliggende bjergby,
som statsadvokaten så poetisk beskrev.
Det ville ikke være nemt at spore hende dernede,
men hvis nogen prøvede, hvad ville de så mon finde?
Jeg burde vide det, da det var præis, hvad jeg gjorde.
Jeg prøvede.
Og I gætter aldrig, hvad jeg fandt.
Som jeg sagde, mine damer og herrer i juryen,
I gætter aldrig, hvad jeg fandt.
- Hvorfor er... - Er der et problem, hr. Watts?
Vil du fortsætte, eller har du afsluttet dine bemærkninger?
Høje Dommer, med forlov vil jeg gerne anmode om en kort pause.
Udmærket.
Retten vil blive hævet for en halv times pause.
- Hvad fanden skete der? - Jeg er ikke sikker.
Undskyld mig, Larry.
Vi bør tale sammen.
Utroligt hvad folk vil gøre for penge, hvis de er desperate nok.
Men det er det, hele den her sag har handlet om, ikke?
De ligner begge påfaldende Imelda Vizcaina for mig.
Faktisk er hende her Imelda.
Den anden pige er Mirabella. Hendes tvillingesøster.
Ulig Imelda kom Mirabella aldrig til Amerika.
Hun blev i El Salvador. Tilbragte hele sit liv der.
Det er der, filmen blev lavet.
Du har bestemt styr på centralamerikansk porno, Manuel.
Det må jeg indrømme.
Åbenbart blev Mirabella tilbageholdt i Phoenix lufthavn her til morgen
for at bruge søsterens papirer til at komme ind i landet.
Hun bliver tilbageholdt, indtil vi kan fastslå,
om hun havde skjulte motiver for at rejse til Arizona i dag.
Skjulte motiver?
Hendes søster Imelda var i det her land illegalt.
Ingen myndighed havde hendes fingeraftryk,
og der blev ikke fundet nogen i lejligheden.
Hvis Mirabella havde kunnet komme til retten i dag,
og hun af en eller anden bizar grund
havde valgt at identificere sig selv som sin søster for retten,
ville det ikke have været muligt
at modbevise det.
Det ville have fremstået,
at Imelda Vizcaina levede i bedste velgående,
og vi ville være nødt til at droppe alle anklager mod din klient.
Og du kan forestille dig, hvor flovt det ville være for mig.
Bedstemor...
Allison, hvad laver du heromme?
- Gik du ikke lige? - Bedstemor, jeg ændrede mening.
Gå i seng igen. Tænk ikke på tærten.
Jeg kommer om et øjeblik med JD. Jeg tager den.
Hvad med brandsåret? Din arm? Arret?
Jeg er ligeglad med arret. Det forsvinder med tiden.
Jeg tror, jeg faktisk godt kan lide arret.
Jeg tror, jeg ville savne det, hvis det var væk.
Det er en del af mit liv, og jeg elsker mit liv.
Og faktum er, at jeg ikke ville ændre noget.
Okay, hvis du er sikker.
Jeg er sikker.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard plint.com