Forskningen antyder
at vi begynner å gjenkjenne mors stemme i livmoren fra 31. uke.
Ungen min, jeg vet ikke hvorfor du fikk meg helt hit
bare for å se deg vaske en annens hjem.
Jeg kunne vært hjemme og sett seriene mine.
- Dette er det nye hjemmet ditt, besta. - Er det?
- Visste jeg det? - Vi har vært mange steder. Du valgte det.
- Husker du det? - Denise, gjorde jeg det?
- Må du gå? - Jeg kan bli litt lenger. Besta...
- Jeg har aldri sett dette. - Dette er da du var gravid med Simone.
Så snart vi blir født, utvikler språket vårt seg.
Sant eller usant. Produksjonen av CSF påvirkes av intrakranielt trykk.
- Usant. - Stans!
- Er det sant? - Nei, du trillet forbi stoppskiltet.
Kan du ikke bare spørre uten å være baksetesjåfør?
Kan du ikke lese med de andre?
Til vi er seks måneder gamle,
pludrer, gråter og mumler vi mens stemmebåndene utvikler seg.
- Hvor gammel er denne egentlig? - Leona er en Chevy G10 fra 1975.
- Vi har opplevd mye. - Betalte du for den?
Hun kan høre deg.
Nei. Kom igjen, Leona. Bare hundre meter. Kom an, du klarer det, jenta mi.
- Du skal la meg sitte igjen alene. - Du har Leona.
Så begynner vi å bable til ordene kommer rundt 18 måneder.
De leder så til setninger. Snart glemmer vi da vi ikke kunne snakke.
Fortalte du moren din om Allisons lekeavtale?
- Ja. Og Chloe. - Og at hun må ha sokker til...
- Gymsalen? Ja da. - Takk.
Om jeg ikke kommer en dag, er det fordi Adams vraket bilen min med meg inni.
Jeg går til kafeteriaen.
Hva var det?
- Det er vaffeldag. - Han har vært litt fjern i det siste.
Alt er fint, og så sier han knapt to ord rett etterpå.
Han er normal med ungene, men når de sovner, sovner han.
Har du merket noe?
- Nei. - Han har sagt noe, ikke sant?
Nei. Og jeg må se til mine nyopererte, og nå tenker jeg bare på vafler.
Så rart.
Jeg brukte 30 dollar på å reparere hullene du lagde i veggen.
- Betal eller gi meg notatene dine. - Hold deg unna meg.
Hør etter. ABSITE-eksamen er om én uke.
Om det ikke er notert, jobber dere ikke her mer.
Om dere er sene, glemmer å komme, jobber dere heller ikke her mer.
- Jeg liker standardiserte prøver. - Mener ingen.
- Jo, en som fikk toppkarakterer. - Hvor ellers kom du inn?
Og de ferdige prosedyreloggene må gis til Schmitt eller Helm.
- Min er ferdig. - Min er nesten.
- Som Brandy sa det: "Nesten teller ikke." - Griffith, du er sen.
- Ja, unnskyld. - Hun har øyne i nakken.
Jeg ser gjenskinnet i vinduet.
- Rett på den. - Morn, Bailey.
- Hei. - Jøss, alle er her.
- Er de i trøbbel eller er jeg? - De er praktikanter og er alltid det.
Adams.
Dorian Cardenas. Fikk endoskopisk klips for magesår.
Hemoglobin og hematokrit er stabile. Tåler en væskediett.
Prøvene er normale, han beveger seg og har ikke smerter.
- Derfor skal han flyttes fra intensiven. - Er det sant?
Du vil savne å ikke ha noe privatliv og at alle de andre er kritiske.
- Det er sånn Yasuda sier "gratulerer". - Og...
Den røde kappen, årgang 12?
- Jeg elsker den serien. - Sønnen min sier at den er helt ny.
Ok, jeg må avslutte feiringen. Jeg må til OS-en. Vi ses ovenpå.
Selv om dette er gøy, har alle jobber. Millin, Griffith, Kwan, mottaket.
Yasuda, Adams, ta Dorian til det nye rommet.
Ja.
Brystdren.
- Jeg mangler ett i loggen. - Jeg også.
- Skal vi vedde på hvem som blir først? - Taperen kjøper drinkene?
Den er grei.
Jeg tar denne, Link, du tar den andre. Hva har vi?
Gillian Mendelson, 46. Status: Bilulykke. GCS 15.
Kort bevisstløshet, liten hodeskade, har hodepine.
Uten ulykken ville jeg trodd det var migrene.
Vi får undersøke deg.
Vent, jeg vil vite at Cassandra har det bra.
Cassandra Lewis, 45. Bilulykke, GCS 15. Hevelse i kne.
Vi ga henne morfin.
- Hei. - Er alt i orden?
Husker du da ungene var på leir, og vi prøvde vingummien?
- Hun har det bra. - Vi må sjekke deg også. Kom.
Brems, Jayden. Mamma orker ikke flere brukne bein i dag.
Miles Ferguson?
- Den var ille. - Hvor langt er du kommet?
Trettini uker. Jeg har ujevne rier. Det er bare kynnere.
- Ikke noe farlig. - Hvordan er håndleddet?
- Jøss, det føles som en felle. - Smart fyr. Hva skjedde?
Jeg flyttet møbler, gjorde klart til en visning.
Du vet, nye sko, marmorgulv, jeg gled.
Han eier firmaet og har folk til å gjøre det.
De satte bordet i kjøkkenkroken. Det ga ikke mening.
Vi skal ta røntgen. Er det en ny ve?
Bare dårlig fordøyelse. Det startet forrige uke.
- Gynekologen sier det er vanlig så sent. - Ja.
- Dette er veer. - Det er kø for røntgen, det kan ta tid.
La meg ta deg til gynekologi imens bare for å se på utviklingen.
Det gir mening om vi må bli her litt.
Ok. Ja.
Sykepleierne der har også et hemmelig kjekslager.
- Jeg vet hvor det er. - Så synd. Jayden liker ikke kjeks.
- Det gjør jeg vel. - Ok, kom igjen, da.
Greit. Ikke fall ned fra noe. Kom an.
- Hva ser du, Kwan? - Ingenting.
- Bildet er normalt. - Hvorfor er kneet mitt som en tennisball?
Det er mye blod. Vi må tømme det med en kanyle.
Kan du finne et behandlingsrom?
- Ja. - Ok, Gillians nakkesøyle er normal.
Begge var heldige.
- Vet du hvor fort den andre bilen gikk? - Den var parkert.
Den var min. Vi var på Hamilton Viewpoint.
- Er ikke det der... - Tenåringer drar for å kline? Jo da.
Jeg skulle si: Der stien starter, men takk for tipset.
Med jobb og barn får vi ikke mye tid alene.
Jeg tenkte det ville være fint å møtes til lunsj.
Og med "lunsj" mener jeg ikke lunsj, om du forstår.
Det ble hett. En av oss må ha sparket til håndbrekket.
Før vi visste ordet av det, trillet bilen ned bakken og traff hennes,
og hjernen føltes som den skulle sprenges.
Den nevrologiske prøven er god, men vi tar CT likevel.
- OK? - Flott.
Den er min. Der er den.
- Lukk forhenget. Vær så snill. - Gil? Er alt i orden?
Appen sa at det skjedde en ulykke. Du svarte ikke, så jeg ringte politiet.
- De sa du var her. - Jeg har bare vondt i hodet.
Leger, dette er Aaron. Mannen min.
Hyggelig å møte deg.
Dr. David Bokhari til hjertemedisinsk intensivavdeling.
- Dr. Ndugu? - Ja?
Jeg vet at du har hatt det hektisk med for få ansatte i avdelingen.
Om det er noe jeg kan gjøre for deg, bare si ifra.
Ok. Tusen takk.
Kanskje vi kunne ta en drink og bli bedre kjent en gang.
Timeplanen er litt sprø nå, men jeg skal huske på det.
- Ok. - Greit.
- Hun virker hyggelig. - Ja.
Ja, hun er det. Trenger du noe?
Det ser ut som vi skal ta Mr. Rileys hiatushernie sammen.
- Ja, det ser sånn ut. - Jeg ser frem til det.
Jeg også.
- Titt-tei! - Jayden tok sin tid.
- Fødselen tok 72 timer. - Denne ungen er mye raskere.
Åpningen er allerede på 4,5 centimeter. Så vi må legge deg inn.
Det går ikke, vi er ikke klare. Mamma er ikke her.
- Mannen min har et brukket håndledd. - Ok, Lauren, blodtrykket ditt stiger.
Bare trekk pusten dypt. Det er bra.
- Når var du hos gynekologen sist? - Forrige uke.
De tok prøver, men jeg har ikke hørt noe. Jeg skal dit i morgen.
Ok, vi ringer for å følge opp journalen og be om blod- og urinprøver.
- Kan noen si ifra til Miles? - Ja da.
Skal vi ta Jayden til barnehagen? Vil du til barnehagen?
Det er morsomme leker der, og datteren min er der. Dere er nesten like gamle.
Vil du gå? Ja? Ok.
Kan jeg få et kyss her?
- Greit. Glad i deg. - Glad i deg.
Ok, takk.
Den lille jenta aner ikke hvor annerledes livet hennes vil bli.
Det har alltid vært oss tre.
Unger takler ting bedre enn de voksne tror.
- Men ikke fedre. - Sant nok.
Cassandra blir behandlet. Tror du mannen vet det?
Han vet at de har vært på pilates og brunsj.
Jeg vil se hvordan dette går,
men jeg skal få gjøre en knepunksjon og må vinne et veddemål.
Nevnte jeg at jeg bare må sy ett sår til for loggen min?
Ett brystdren, to i.v.-er og så kjøper du drinkene.
Du høres sikker ut.
- Taperen kjøper drinker og pommes frites. - Dette er ute av kontroll.
Vær så snill.
Hun ringer og tekster. Ber om skyss. Hun avhenger av deg.
Vet du hvor ofte Cass har kjørt Zoe på trening?
For ofte, om hun havner i ulykker.
- Vi trenger en advokat. - Hvorfor?
Støtfangeren er borte, og du er på sykehus.
Hun er en venn og enslig mor, men vi betaler ikke dette.
- Hun kjørte inn i deg bakfra. - Vi kan ta deg til CT nå.
Flott. Ok, mener jeg.
- Kom an. - Ha det, Aaron.
Ha det.
Det lukter antiseptisk, har ikke noen utsikt, men...
- Det er ikke intensiven. Og... - Overraskelse!
- Aldri livet. James? Fiona? - De tok kontakt og insisterte på å komme.
- Jeg håper det er greit. - Veldig. Vi studerer sammen.
Vi gjorde det.
Ta det rolig. Vi har med alt fra forrige semester.
Nei da, din dust. Vi har med kort fra folk på skolen.
- Alle savner deg, D. - Aner ikke hvorfor.
La oss få deg på plass.
Vent, har fødselen startet? Ok, jeg må sette meg.
- Du sitter. - Er du sikker?
- Du lener deg mot sengen... - På at fødselen har startet?
- Åpningen er på 4,5 centimeter. - Ok, jeg må opp ditt. Og hvor er Jay...
Jayden er i barnehagen. Du hjelper ikke henne eller Lauren med det håndleddet.
Bildet viser en distal radius fraktur.
- Er det ille? - Nei.
Vi tar deg til gipsrommet, knokkelen settes på plass,
du får en skinne, og så kan du få barn.
- Ok. Hvordan virket Lauren? Var hun redd? - Nei.
- Hun har det bra. - Ja?
- Ja. - Ok.
- Du skal få noe for smertene. - Greit. Takk.
- Hvor lang tid tar det? - Det går fort.
Jeg håpet det tok lang tid. Om ikke hodet var så vondt, ville jeg blitt.
- Slapp av mens du kan, og ligg stille. - Dere vil vite hvordan dette ble sånn.
- Nei da. - Litt.
Aaron og jeg giftet oss rett etter studiene.
Vi fikk barn og jobbet. Og da barna ble eldre og jobben var...
Jeg jobber med skatterett, og alt ble så kjedelig. Uinspirerende.
Men så møtte jeg Cass på foreldremøtet, og da ble det ikke kjedelig.
Så her er jeg med en diger hodepine.
- Bokstavelig og i overført betydning. - Komplisert.
Tror du hun har en hjernehinneblødning?
Nei, skanningene er fine. Situasjonen er fæl.
- Lykke til. - Ja.
Noen oppdateringer? Ektemannen med brukne bein spør virkelig.
Åpningen er på fem centimeter og utvikler seg flott.
- Hvordan har Miles det? - Et lite brudd som gipses.
Det kan ikke bli en unnskyldning for å slippe bleieskift
eller å levere i barnehagen.
- Du har én datter, eller... - Ja, Luna.
Men partneren min har en sønn. Samme alder, samme kaos.
- Støy er gøy, ikke sant? - Ja.
Bra. Jeg kommer snart med Miles.
- Ok. Takk. - Kan jeg få...
- Kan jeg få papir? - Ja.
- Går det bra? Har du hodepine? Uklart syn? - Er det noe galt?
Har vi blod- og urinprøvene hennes? Ok, bare pust.
Pokker, blodtrykket går rett opp. Dette er en eklampsikrampe.
La oss få henne på siden. Sånn.
Gi henne seks gram magnesium og tilkall dr. DeLuca.
Hun må få et keisersnitt nå. Ok, det går bra, Lauren.
Godt jobbet, Kwan. Fortsett.
Det er vel prisen man betaler for god sex, hva?
Det virker dyrt.
Dyrt. Det tenkte jeg om Gillian da vi møttes.
Hun kom på skolemøter i dyre treningsklær.
Rett før møtet var over hadde hun alltid ett spørsmål til.
Alt ved henne burde irritere meg, men hun fengsler meg.
Stemmen, standhaftigheten, kroppen. Og sexen.
Bare uhyggelig god. Ødelegg kneet og gi blaffen-god.
Hun vil ikke forlate Aaron før ungene er på college,
men jeg kan ikke slutte. Jeg vil ikke. Særlig ikke når hun gjør...
Ok, da ser vi ut til å være ferdige. Du må få MR på det kneet.
Dr. Kwan skal ta deg dit. En i.v. til og så er du ferdig.
Kan jeg få tilbake BH-en min?
- Hvordan skal du betale for den? - Jeg ville bare ha en bit.
Akkurat som med lapskausen jeg lagde i går, og så var den borte?
- Ta så mange du vil. - Sånn deler romkamerater mat.
Hvor var du i dag?
Bestemoren min...
- Han liker spiler. - Den tilhører pasienten min.
Som har et forhold til pasienten min, som er gift med en mann.
- Saftig. - Jeg er på team Gillian.
- Ekteskapet er en foreldet institusjon. - Vet mannen hennes det?
Radiologi. Må gå.
- Vær så god. - Takk. Jeg elsker druer.
- Når er middagen på Joe's? - Så nå er det middag?
- Er du redd for å tape? - Nei.
Jeg prøver bare å huske når menyen inkluderer vin på Joe's.
Jeg ble sittende med noen rekvisisjoner.
- Beklager at jeg er sen. - Sen til...
Operasjonen. Ndugu ba meg operere med deg.
- Kan jeg spørre hvorfor? - Det sa han ikke.
Takk for at du passer på meg, men jeg klarer meg.
Jeg opererte tre ganger i går og én i dag, og en hiatushernie er ingenting.
- Ta det rolig. - Greit.
Bra du er her.
- La meg høre. - Tretti år. Andre graviditet, ett barn.
Ingen tidligere sykdommer. Gikk raskt inn i eklampsi.
- Hva heter moren? - Lauren.
- Skalpell nummer ti. - Ok.
Vi skal få ut barnet, Lauren. Så vil du klare deg fint.
Bare et par sekunder til. Jeg er gjennom livmorveggen.
Gjør dere klare, nå kommer barnet. Be nyfødtintensiven stå klare.
Babyen ser bra ut. Klemme.
- Saks. - Jeg vet det.
Ok.
- Hun blør voldsomt. - Masserer livmoren.
Gi henne mer Pitocin og TXA Blodtrykket stiger igjen.
Det er livmoratoni og DIC. Hun blør. Klemme.
- O-chromic. - Pass på urinlederen.
- Blødningen er under kontroll. - Vi avslutter hysterektomien.
Jo før vi får henne opp, jo raskere møter hun barnet.
O-PDS. Hun blør.
- Det er den øvre bukhulen. - Det kan være et leverhematom.
Hadde hun smerter i øvre kvadrant?
Hun hadde veer. Jeg trodde det var smertene. Jeg... Ok.
Vi må startet en laparotomi. Få kompresser og ring dr. Bailey.
Er skanningen ok?
- Aaron. - Du har det opplagt vondt.
Hun må bli her, hun kan ha hjernerystelse. Hun slo hodet hardt.
- Gjorde du? - Hun fikk kuttet sånn.
- Hvorfor ble ikke kollisjonsputen utløst? - Den ble det. Kan vi snakke om noe annet?
Kuttet er på høyre side...
- Det fine er... - Om du kjørte, ville døren vært...
- Hodet mitt gjør vondt. - Prøv å hold isposen...
Traff hun så hardt at du vippet rundt i setet?
Hun burde ikke kjøre barna våre. Hun er uansvarlig og...
Vi har et forhold!
Kan vi forsvinne?
- Hva sa du? - Et forhold!
Sex, ikke sant? Det du og jeg aldri har mer.
Det er det jeg og Cass gjorde i baksetet, slik vi har gjort det i to år.
I to år! Noen flere spørsmål?
Det føltes mye bedre å rope til ham.
Av og til kan det være en lettelse å fortelle alt.
Nei, nå har jeg det fælt, men når jeg roper...
gjør ikke hodet vondt.
- Lauren er på fem centimeter. - Hva?
Jeg tekstet gynekologen din, men hun har ikke svart.
Ok. Sa Lauren hvor typisk dette er for meg?
- Hun kan ha gitt et lite hint. - Vi møttes på college. Makroøkonomi.
Ja. Hun var så vakker, jeg bare stirret.
Merket ikke at jeg satte meg uten stol. Falt rett på rumpa foran drømmejenta.
- Så søtt. - Ja, veldig vondt, men hun var verdt det.
De kan følge deg til Lauren Ferguson. Jeg må bare svare på denne.
- Ok. - Greit.
Dr. Sue Ellen Ford til pediatrisk.
- Fotballgreiene dine står i garasjen. - Skiftet du passord på studieappen?
- Jeg ble sparket ut. - Det er min konto.
- Ikke Benny. - Må sjekke vitale verdier.
Ja da.
James forteller Benny om hvordan Bronk industrier
er en korrupt organisasjon.
- Han har lest rapportene. - Hvem er Benny?
Utvekslingselev. Fin fyr.
James fortsetter til Benny til slutt sier: "Vet du hva etternavnet mitt er?"
Bennys etternavn er Bronk. Faren hans eier selskapet.
- Vet du hvor James ikke vil få jobb? - Kan dere gå ut et øyeblikk?
- Ja, selvsagt. - Klart det.
Det suger når vennene dine fortsetter uten deg.
Nei, det er ikke... Jeg tror stomiposen min lekker.
- Ok, vi tok røntgenbildet. Bare vent litt. - Kan jeg rope?
Ja da.
Beklager, men det føles så mye bedre når jeg gjør dette.
Jeg skal skru av intercomen. Bare rop om du trenger noe.
Du gikk glipp av at hun ropte til ektemannen.
- Har du snakket med Teddy? - Vi har skanningene.
Jeg ser fortsatt ingenting.
Hun ropte inn i en pute hele veien opp hit.
Vi fikk bare en pause da vi skannet.
Vi skal skanne igjen. Bare skrik denne gangen.
Ikke noe problem!
Hva skjer med venetrykket i hodet når vi skriker?
- Flytter det seg? - Du har rett.
Og det har jeg også. Der.
Du har en Arnold-Chiari malformasjon, som kan utløses av nakkesleng.
Å skrike flytter på cerebellartonsillene. Det lindrer det intrakranielle trykket.
Derfor føler du deg bedre.
Kan du ordne det så jeg ikke må skrike
- for å ha det bra? - Få det til å stanse. Unnskyld.
Det er en grei operasjon som letter trykket. Vi kan gjøre det i kveld.
Takk. Kan jeg treffe Cassandra?
Jeg savner OS-en. Steriliteten, klirringene av instrumentene.
Selv lukten av kauteren.
Venstre og høyre lungehinne er på plass.
Det er stedet der hjernen min skrur av alt annet helt og fullt.
Vi trenger en til, BokHee.
Owen er nok glad for at jeg ikke forstyrrer ham hjemme.
Han har vært flott, har gjort det meste av foreldrejobben
og hatt en 60-timers arbeidsuke.
Det siste han trengte, var å ta seg av meg.
Det var nok greit.
Fortalte jeg deg om amyloidosen jeg leste om i går?
Nei, men det skal du nok nå. En sutur til.
Vedhenget på mannens høyre atrium var grønt på bildet.
Det er ikke stomiposen.
- Det er væske. - Kommer den fra snittet?
- Har såret åpnet seg? - Hent en fistelpose.
- Vi må måle væsken som kommer. - Det kan være en enterokutan fistel.
Det er når huden din har festet seg til fordøyelseskanalen.
- Vi må ta CT for å være sikre. - Kan du si ifra til vennene mine?
- Så de ikke bekymrer seg. - Selvsagt.
Sånn.
Jeg fullførte en galleoperasjon. Kom så fort jeg kunne. Hva har vi?
Hastekeisersnitt med ukontrollert blødning.
Kan være en sprukken hematom fra et HELLP-syndrom.
- Tror vi eller vet vi? - Prøvene mangler.
Hun blør fra livmoren igjen.
- Skal vi ta VIR? - Blodtapet er for stort.
- Vi må utføre en hysterektomi. Klemme. - Hvor mange enheter?
Fire av blod, to av FFP.
- Hun trenger mer. - Underbinder livmorbåndet.
Greit, få fatt i IR.
De må være klare til en embolisering om vi ikke får kontroll.
Ok, livmoren kommer ut.
- Dr. Bailey, har du... - Vi trenger mer blod.
- Flere kompresser. - Sug.
- Herregud, hva skjedde? - Griffith, ring blodbanken og aktiver MTP.
Nå, Griffith!
- Hva ser du, Yasuda? - En enterokutan fistel.
Anbefalt behandling?
Vi må fjerne forbindelsen som ble skapt mellom Dorians tynntarm og hud.
- Pokker ta. - Ikke mer mat og drikke oralt.
- Han hadde akkurat fått det litt bedre. - Uten en begrenset diett blir det verre.
Test blodprosenten, og vi må vurdere å ta ham tilbake til intensiven.
- Enda bedre nyheter. - Vi har startet i.v.-antibiotika.
Det bør hjelpe snart, men det kan ta noen dager før vi kan operere.
Vil du si det, eller skal jeg?
NEVROLOGISK PASIENTROM
Hun har fått den.
De slutter alltid å lage BH-er man liker. Det er en hel greie.
Jeg spurte ikke.
Jeg sjekker med Lincoln om Cassandras meniskoperasjon.
- Trekker du deg fra veddemålet? - Nei, jeg liker en gratismiddag.
- Håper du får en en dag. - Selvgodheten din motiverer meg.
Det er sant, ikke selvgodt.
Om jeg taper, blir det biff og hummer på Nicoletti's.
- Er du sikker nok til å øke innsatsen? - Ok.
Om jeg taper, skal vi ha sex i en bil.
- Så selvsikker er jeg. - Eller så vil du så gjerne ha sex med meg.
- Dr. James Beckett til akutten. - Har D det bra? Kan vi treffe ham?
Vi trodde han var sulten, men nå er maten kald.
Han kan ikke spise.
Den er fra yndlingsrestauranten hans. Kan han få den i morgen?
Han kan ikke spise i morgen eller i overmorgen. Kanskje aldri igjen.
Hvorfor ikke?
Fordi han ble skutt. Han ble truffet av tre kuler.
Han har svevd mellom liv og død.
Han føler seg allerede utafor fordi han ikke vet når han kan dra.
Han trenger ikke historier om ukjente eller eksamensfester han ikke skal på.
- Han må bare vite at dere er her for ham. - La oss gå en tur.
Bra at dere ikke var her. Dere aner ikke hva han har opplevd.
Adams! Gå tur!
Beklager, jeg kommer straks tilbake.
Har du blitt gal?
Dorian har vært her i 51 dager, og de kommer nå?
Kanskje han ikke ville ha besøk? Hva er i veien?
Kom an, Lauren. Du har to nydelige unger som venter.
Blodtrykket faller fortsatt. Gjør en Pringle-manøver.
- Hjertestans! - Pokker ta. Starter HLR.
- Ok, Wilson, fortsett. - Ja.
- Frakk og hansker. - Prosedyreloggen er ikke ferdig...
Jeg blåser i loggen nå.
Jeg bryr meg om kvinnen som dør og trenger flere hender.
Husker du da du og Adams gjorde en Pringle i ambulansen
- og du klemte med fingrene? - Ja.
Du skal gjøre det igjen. Kom an.
Finn det paraduodenale ligamentet og klem.
- Jeg har det. - Bra.
Hold fingrene stille.
- Mr. Ferguson? - Ja.
Kona di blir operert...
- Er Lauren... - Hun mistet mye blod.
Men hun er stabil, og vi tar henne til intensiven.
Den dårlige fordøyelsen var ikke fordøyelsen.
Smertene var preeklampsi som ble verre. Leveren sviktet.
Men barnet er friskt, og vi gjør alt vi kan for Lauren.
Preeklampsi? Jeg forstår ikke. Burde ikke noen ha sett dette?
Vi var hos gynekologen og var her i to timer før veene startet.
Mr. Ferguson...
Alt vi har gjort, er å planlegge, siden vi fant ut at vi skulle få et barn til.
Vi leste alle bøkene, nettdiskusjonene.
Vi har funnet en doula og ammehjelper, for sikkerhets skyld.
Lauren skulle ikke bli enda et tall på en statistikk.
Det var ikke en del av planen.
Jeg beklager.
Ok. Når kan jeg besøke henne?
- Jeg skal undersøke. - Takk. Ok.
Om Lauren hadde...
- Jeg vet ikke om jeg kan dette. - Det kan du.
- Har dere valgt et navn? - Ja.
Det er Simone.
Det betyr "tro".
- Hva sa du? - Emani. Det betyr "tro".
Aaron. Jeg visste ikke om du var her.
Gillian er mine barns mor. Jeg vil at hun skal ha det bra.
Dr. Shepherd reparerte malformasjonen.
Gillian kommer seg på intensiven. Hun er ok.
Vet ikke helt hva som skjedde. Vi hadde ikke noen stor krangel.
Vi sluttet bare å snakke.
Og jeg sa til meg selv at sånt skjer når man har vært gift i 20 år.
Du vet hva den andre tenker, behøver ikke snakke. Men jeg tror...
jeg var redd for å miste henne, så jeg spurte aldri.
- Men nå har jeg mistet henne. - Så leit.
La oss starte med pressorer og sjekke hvert 15. minutt.
- Greit? - Selvsagt.
Dr. Bill Crosley til thoraxkirurgisk.
- Savnet deg i OS-en. - Ja, beklager. Det har vært en sånn dag.
Jeg vet at du og Maggie har snakket om skilsmisse.
- Du har min fulle støtte. - Ok.
Jeg bryr meg om deg som en sønn. Jeg vil ikke endre det.
Om du vil bli bedre kjent med den sykepleieren, sett i gang.
Du er tiltrekkende med mange år foran deg. Du fortjener å ha det gøy.
Men du behøver ikke å unngå meg som i dag. Det blir bare rart om du gjør det rart.
Bypassgraften tok for lang tid. Derfor gjorde jeg ikke hiatushernien.
- Så jeg gjorde det rart. - Ja.
Men det er godt å vite at jeg har din fulle støtte.
Ja.
- Hei. - Hei, hva vil du ha?
- To tequilashots. - Den er grei.
- Takk. - Skal du møte noen?
Nei, jeg vil ikke prate.
Takk.
- Påfyll. - Ja.
Dr. Wilson? Lauren Fergusons prøver er her.
Jeg skulle dra nå. Er alt i orden?
Pasientens prøver viste HELLP-syndromet timevis etter at hun opplevde et helvete.
Hun vil ikke bli frisk på månedsvis.
Hennes fire år gamle datter og nyfødte jente mistet nesten moren sin i dag.
Så leit.
Om jeg bare hadde sagt at prøvene hastet, kunne alt vært unngått.
Jeg leser alltid om disse fæle resultatene.
Jeg er bare en del av problemet.
- Er du ikke litt streng nå? - Pasienten var syk. Jeg visste det ikke.
Jeg vet ikke om jeg stilte riktige spørsmål,
eller om jeg ikke lyttet, men det er uansett et problem.
Jeg tror jeg må slutte med generell kirurg
og bare fokusere på gynekologi.
- Ok. - Ok.
Sa du unnskyld til Dorians venner?
Etter å ha skjelt meg ut foran dem, bør kanskje du det.
Kanskje jeg bør... Det var flaks at det var meg, ikke Schmitt eller Bailey.
Ellers kunne du fått nattevakt
og fjernet ting fra rumpa til folk, slik jeg har i det siste. Så vær så god.
- Ville du gjort det samme for Kwan? - Du flyttet ut!
Jeg ba ikke Kwan flytte inn. Det var Griffith.
Beklager at det ikke fungerte med dere, men...
Det handler ikke om Simone. Du sa du var ferdig.
Ja, jeg var sur fordi du stjal prosedyren.
Jeg trodde ikke du ville forsvinne midt på natten
som sommerleirkjæresten min da jeg skrev dikt.
- Ler du av meg? - Nei, jeg bare...
Jeg husker hvordan det var å krangle med deg, og det...
Jeg har ikke følt meg så normal på en stund.
- Det er ynkelig... Skywalker. - Der har vi det.
Er nesten ferdig. Moren din sendte en melding om at ungene er lagt.
Jeg er redd for å miste deg.
Jeg fikk EKG for to dager siden. Ndugu sa at alt er bra.
Det er det ikke. Det føles som vi er på autopilot.
Ungene, deres timeplan og vår. Det ga mening da du kom deg,
men nå er vi fortsatt langt fra hverandre. Vi prater ikke mer.
Jeg sliter med jobben nå, og jeg snakker med Amelia. Jeg burde snakke med deg.
- Jeg vil at du skal det. - Jeg kan ikke, fordi jeg ikke vil...
- Jeg vil ikke stresse deg... - Det går bra.
Hjertet ditt stanset foran meg.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal overbevise deg om at du ikke kan knuse meg.
Snakk med meg, vær så snill.
Om det er noe jeg har kunnet stole på
de siste 20 årene, er det deg og oss.
Jeg savner deg. Jeg savner oss.
Hva? Vent. Hva gjør du?
Barn er mindre redde enn voksne for å si hva de føler.
Jeg savner også oss.
Det er bare når vi blir eldre at vi lærer å sensurere oss selv.
Kanskje vi gjør det fordi vi er redde for å ødelegge noe.
- En shot til, Darren. - Greit.
John?
- Starter det med J? - Nei.
Beklager.
Griffith?
- Å nei. - Henter du?
Kom igjen. Takk.
Jeg er ikke på jobb nå, så teknisk sett kan du ikke si...
Om du liker jobben din, fullfører du ikke setningen. Kom.
Eller kanskje vi er livredde for at om vi sier hva vi føler eller det vi trenger,
så vil det skape mer oppstyr enn det allerede er.
Det ser ikke bra ut.
Hun ville være i fred. Jeg skal se til henne hjemme.
Teller en milkshake som dessert eller en drink?
- Vi veddet bare drinker. - Ingen av delene.
- Jeg kan ta regningen. - Nei, jeg betaler veddemålene mine.
Alt som er igjen, er sex i bilen.
Jeg antar det.
Spiste dere uten meg? Dere må sitte her til jeg er ferdig.
Hei...
Så om og om igjen velger vi å dempe stemmen.
...og en milkshake. Takk.
Skyve den så langt ned at vi kan bli syke av det.
Til vi ikke kan det mer og må slippe den løs.
- Hvordan vet du hvor alt er? - Jeg har vært her oftere enn jeg liker.
Atypiske magesmerter. Det burde jeg ha tenkt.
Du er ikke gynekolog.
Nei, men jeg burde sagt noe til dr. Wilson.
Moren min døde på Grey-Sloan da hun fødte meg.
Det visste jeg ikke. Så utrolig leit.
Jeg kjenner ikke detaljene, men noen gikk glipp av noe.
Jeg lurte på hvem de legene var. Nå vet jeg at de er meg.
Se på meg.
Du gjorde alt du hadde lært i dag. Alt vi ble lært.
Det er derfor vi må være her.
Hvorfor pasienter som Lauren trenger at kirurger som oss behandler dem.
Det er vår jobb å sikre at ingen blir glemt.
Å sikre at ingen overser smerten deres.
Og det er ikke rettferdig. Nei, det burde ikke være sånn.
Lauren burde vært våken og holdt barnet sitt nå. Ja.
Men det betyr ikke at det er din feil at hun ikke gjør det.
Ja, her. Kom igjen.
Du må hvile deg.
Selv om det er det hardeste i verden.
Oversatt av: S. Marum