Forskning tyder på
att vi börjar känna igen vår mors röst i livmodern cirka vecka 31.
Barn lilla, varför har du tagit mig hit
för att se på hur du städar åt andra?
Jag ville stanna hemma och se på mina serier.
- Det här är ditt nya hem, mormor. - Är det?
- Visste jag om det? - Vi har kollat en massa ställen.
Du valde det här.
- Minns du? - Denise, har jag gjort det?
- Måste du gå? - Jag kan stanna lite till.
Mormor...
jag har aldrig sett det här.
Här var du gravid med Simone.
Så snart vi föds börjar vårt språk utvecklas.
Sant eller falskt?
CSV-produktionen påverkas av det interkraniella trycket.
- Falskt. - Stopp!
Är det sant?
Nej, men du körde nästan förbi stopptecknet.
Kan du inte bara ställa frågorna utan backseat-driving?
Kan du inte plugga med de andra?
Från födseln till ett halvår
jollrar vi mest, gråter och mumlar medan stämbanden mognar.
- Hur gammal är den här? - Leona är en Chevy G10 från 1975.
- Vi har en lång historia ihop. - Har du betalat för den?
Hon hör dig!
Nej! Kom igen! Kom igen nu, Leona!
Nåt hundratal meter till.
Kom igen, tjejen. Jag vet att du kan!
- Och du lämnar mig bara här? - Du har ju Leona.
Sen övergår vi till att babbla tills ord formas vid 18 månaders ålder.
Så småningom blir orden meningar.
Snart har vi glömt den tiden då vi inte kunde prata.
Sa du nåt till din mamma om Allisons lekstund?
- Ja. Chloe också? - Hon behöver sockor till...
- Innegympan? Det vet hon. - Tack.
Om jag inte kommer till jobbet en dag har Adams kraschat min bil med mig i den.
Jag ska till kafeterian.
Vad var det där?
- Det är ju våfflor idag. - Han är så avmätt nu för tiden.
Glad och vanlig ena sekunden och säger knappt två ord nästa.
Normal runt barnen, men så fort de sover går han och lägger sig.
Har du märkt nåt?
- Nej. - Han har pratat med dig, va?
Nej. Jag måste kolla upp mina post-op,
och nu tänker jag bara på våfflor.
Jätteunderligt.
Jag har betalt 30 dollar på att laga hålen du har gjort i mina väggar.
- Swish eller anteckningar, välj själv. - Då väljer jag att du försvinner.
Hör på. Slutproven äger rum om en vecka från idag.
Står inte det i era kalendrar jobbar ni inte för mig mer.
Om ni kommer försent, eller glömmer bort dem,
jobbar ni inte heller för mig mer.
- Jag gillar standardiserade prov. - Har ingen nånsin sagt förut.
Utom den som hade alla rätt.
Vilka andra program kom du in på?
Om de inte är klara än ska era fullständiga protokoll
skickas till Schmitt eller Helm.
- Jag är klar. - Mitt är nästan klart.
Som i Brandys odödliga låttext: "räknas inte nästan".
Griffith, du är sen.
- Jag vet, förlåt. - Ögon i nacken.
Jag ser din spegelbild. Kom igen.
- Samla dig. - Morrn, dr Bailey.
- Hör du. - Oj, alla på en gång.
Ligger de illa till, eller jag?
De är AT-läkare. De ligger alltid illa till.
Adams.
Dorian Cardenas. Häftning av magsår efter endoskopi.
Båda blodproverna är okej. Klarar flytande kost.
Proverna är normala. Han är rörlig och smärtfri.
- Därför flyttar vi honom idag från IVA. - Va? Är det sant?
Vi vet att du saknar din avskildhet och alla dina rumskamrater är kritiska.
- Yasuda försöker säga grattis. - Och...
Red Cloak, del 12? Jag älskar den här serien.
Den är helt ny enligt min son. Okej, jag får avbryta firandet här.
De väntar på mig i op-salen. Vi ses däruppe sen.
Hur kul det här än är måste ni alla jobba. Millin, Griffith, Kwan, till akuten.
Yasuda, Adams, kör Dorian till hans nya rum.
Ja.
Bröströr, bröströr...
- Jag har en punkt kvar i mitt protokoll. - Jag också.
Tävla om vem som blir klar först?
- Förloraren bjuder på drink på Joe's? - Absolut.
Jag tar den här och du den andra.
Vad har vi här?
Gillian Mendelson, 46. Status: Bilolycka. Medvetandegrad 15.
Medvetslös en stund, sårskada i huvudet. Klagar på huvudvärk.
Hade tippat på migrän om jag inte just krockat med bil.
- Vi tar in dig och kollar. - Måste få veta om Cassandra är okej.
Cassandra Lewis, 45. Bilolycka. Medvetandegrad 15. Svullen i vänster knä.
Morfin mot smärtan.
- Hej. - Cass, är du okej, raring?
Minns du när ungarna var på fotboll och vi testade sånt där segt godis?
- Hon mår bra. - Nu ska vi se hur det är med dig.
Jayden, lugna dig. Mamma orkar inte med fler brutna ben idag.
Miles Ferguson?
- Den här är tuff. - Vilken vecka är du i?
Trettionionde.
Jag har oregelbundna sammandragningar. Det är Braxton-Hicks. Inget allvarligt.
- Hur är det med armen? - Det känns som att sitta fast.
Smart kille. Vad hände?
Jag flyttade möbler inför en visning,
och... nya skor, marmorgolv. Jag halkade.
Det är hans mäklarfirma. Det finns folk till sånt.
De ställde skrivbordet i frukosthörnan. Det var inte klokt.
Vi ska ta en röntgenbild.
Har du en sammandragning?
Gaser i magen. Det började förra veckan.
Gyn säger att allt är normalt,
- så här långt i graviditeten. - Ja.
Det här är en sammandragning.
Röntgen är fullbokad. Det kan nog ta en stund.
Vi kan väl köra upp dig till förlossningen så länge och se hur det går?
Ja, om vi ändå är fast här är det ju en god idé.
Okej, ja.
Sköterskorna där har ett hemligt gömställe för kakor
och jag kanske vet var det är.
Men, så synd, då. Jayden gillar inte kakor.
- Jag gillar visst kakor! - Okej? Ja, men då går vi.
Okej.
Ramla inte av nånting nu.
Kom igen.
- Vad ser du, Kwan? - Ingenting.
Röntgen verkar normal.
Varför ser mitt knä ut som en handboll, då?
Det är en massa blod i det. Vi får sätta en nål och dränera.
Kwan, bokar du ett behandlingsrum?
- Japp. - Okej. Gillians nedre ryggrad är okej.
Ni hade båda två en väldig tur. Vet ni hur fort den andra körde?
- Den stod parkerad. - Det var min bil.
Vi var på utsiktsplatsen i Hamilton.
- Är det inte där som... - Tonåringarna hånglar? Jo, det vet vi.
Där vandringsleden börjar, hade jag sagt, men tack för tipset.
Med jobb och ungar får vi inte så mycket tid ihop
och det kunde vara trevligt med en lunch tillsammans.
Fast med "lunch" menar jag förstås inte lunch.
Ja, det hettade till en smula. Nån av oss kom väl åt handbromsen.
Plötsligt rullade bilen nerför kullen och kraschade in i hennes bil.
Min hjärna höll på att explodera.
Neurologiskt ser allt bra ut, men vi röntgar för säkerhets skull.
- Okej? - Jättebra.
Den är min.
Där är den.
Dra för draperiet. Draperiet!
Gill? Är allt okej? Bilappen sa att det hänt en olycka.
Du svarade inte i telefon och jag ringde polisen.
- De sa att du var här. - Jag mår bra, har bara ont i skallen.
Detta är Aaron. Min make.
Trevligt att träffas.
Dr David Bokhari till hjärtintensiven.
- Dr Ndugu? - Ja.
Jag vet att ni har haft det rätt hektiskt med underbemanning på avdelningen.
Om det finns nåt jag kan göra för er ska ni inte tveka att be mig.
Tack, det uppskattas.
Vi kanske kan ta en drink, och lära känna varann bättre nån gång.
Mitt schema är lite fullt nu, men jag ska tänka på det.
- Okej. - Okej.
Hon verkar ju trevlig.
Ja.
Det är hon. Behöver du nåt?
Det verkar som om vi står på mr Rileys hiatusbråck tillsammans.
- Det ser så ut. - Det ser jag fram emot.
Jag med.
Titt-ut!
Jayden tog sin lilla tid. Förlossningen tog 72 timmar.
Den här babyn har mycket mer bråttom.
Du är redan fyra och en halv cm öppen. Vi lägger in dig.
Jag kan inte ha värkar, vi är inte redo. Mamma är inte här.
Min man är på akuten med en bruten handled.
Lauren, ditt blodtryck är på väg upp. Ta några djupa andetag.
Bra. När var du på MVC senast?
Förra veckan.
De tog lite blodprover men väntar på svar. Jag skulle tillbaka i morgon.
Vi ringer dit för att följa upp hennes graviditetsjournal
- och begär urin- och blodprover. - Ja.
Berättar nån för Miles?
- Jag hämtar honom. - Okej.
Ska vi ta Jayden med oss till vårt dagis?
Jayden, vill du gå upp till dagiset?
Det finns massor av leksaker och min dotter är där,
och hon är ungefär i din ålder.
Vill du det? Okej.
Kan man få en puss, just här?
- Okej, jag älskar dig. - Och jag dig.
Okej, tack.
Den lilla tjejen har ingen aning om hur livet snart ställer sig på huvudet.
Det har bara varit vi tre.
Ungar klarar av sånt bättre än vuxna tror.
Inte pappor, dock.
Okej.
Cassandra är i behandlingsrummet. Tror du maken vet?
Han vet att de gick på Pilates och brunch.
Jag vill se hur det här går,
men Lincoln låter mig dränera ett knä, och jag ska ju vinna ett vad.
Sa jag att jag bara har en sutur kvar på min logg?
Ett bröströr, två infarter och sen bjuder du mig på drinkar.
Du låter så tvärsäker.
- Förloraren köper drinkar och pommes. - Det har gått alldeles för långt.
Aaron, snälla.
Hon ringer hela tiden och vill jämt ha skjuts.
- Hon hänger på dig för mycket. - Och kör Zoe till fotbollen jättemycket.
För mycket, om hon råkar krocka så här.
- Vi ska ha en advokat. - För vadå?
Vår kofångare är borta och du är på sjukhus.
Jag vet att hon är din vän, att hon är singel, men det är inte vårt fel.
- Hon körde på dig bakifrån, va? - Okej, klart med röntgen, vi kör dit nu.
Jättebra. Okej, menar jag.
- Okej, då går vi. - Hej då, Aaron.
Hej då.
Lukten av antiseptiska medel, ingen utsikt, men...
Det är inte IVA.
- Och... - Överraskning!
BLI FRISK SNART, D!
Nej men! James? Fiona?
De insisterade på att vara här.
- Hoppas det är okej. - Mer än okej.
Vi går på samma ingenjörskurs. Vi gjorde det.
Vi har med allt från förra terminen. Du kan jobba ikapp.
Det gjorde vi ju inte.
Vi har en massa kort från de andra på skolan, dock.
- Alla saknar dig. - Fattar inte varför.
Okej, nu ska du få installera dig.
Vänta. Födslovärkar? Jag behöver sätta mig ner.
- Du sitter redan. - Säkert?
- Du sitter i sängen med fötterna... - Säkert att hon håller på och föder?
Öppen drygt fyra centimeter.
- Jag måste få komma dit. Var är Jayd...? - Jayden är på sjukhusets dagis.
Du duger inte till nånting med den där handleden.
Röntgen visar en distal radiusfraktur.
- Är det illa? - Nej.
Vi tar dig till gipsningen, ortopeden lägger benet rätt,
du får en skena och sen kan du få gå och få barn.
- Hur verkade Lauren? Var hon rädd? - Inte alls.
- Hon klarar sig fint. - Ja?
- Jadå. - Okej.
- Du ska få nåt mot smärtan. - Okej, tack.
- Hur lång tid tar det här? - Det går nog rätt fort.
Jag hade hoppats att det tar tid.
Om det inte dunkade i huvudet stannade jag gärna kvar.
Slappna av och var stilla, va?
Ni vill väl veta hur jag hamnade i den här röran, va?
- Du måste inte berätta. - Vi gifte oss direkt efter juristskolan.
Vi fick våra barn och jobbade på.
När ungarna blev äldre och jobbet blev...
Jag sköter skattefrågor, och alltihop blev så trist och oinspirerat.
Sen mötte jag Cass på föräldramöte och sen var det inte trist längre.
Nu är jag här med världens huvudvärk.
- Bokstavligen och bildligt. - Komplicerat.
Tror du hon kan ha en subaraknoidal-blödning?
Nej, skanningen är klar. Alltihop är en röra.
- Lycka till, då. - Tack.
Nåt nytt?
Makar med brutna knotor kan vara ruskigt frågvisa.
Hon är öppen 5 centimeter och allt går framåt.
- Hur går det för Miles? - Liten fraktur, de gipsar honom nu.
Han får inte använda det som en ursäkt att inte byta blöja eller köra till dagis.
- Du har en dotter, eller... - Ja, Luna.
Min partner har en son. Samma ålder, samma kaos.
- Inget är som oljud, va? - Just det.
Vi fixar det här. Miles kommer snart.
- Okej, tack. - Kan jag få en...
- Kan jag få en näsduk? - Visst.
Lauren, mår du bra? Har du huvudvärk? Ser du suddigt?
- Är det nåt som är fel? - Har hennes prover kommit tillbaka?
Bara andas.
Jäklar. Hennes blodtryck rusar i höjden.
Hon får ett epilepsianfall.
Lägg henne på sidan.
En hel dos magnesiumsulfat. Och hämta dr DeLuca.
Vi får göra ett kejsarsnitt, nu.
Okej, det är okej, Lauren.
Snyggt jobbat, Kwan. Fortsätt så.
Det är priset man får betala för fantastiskt sex, va?
- Det verkar dyrköpt. - Dyrt, ja.
Det tyckte jag när jag träffade Gillian. Hon kom till skolan i sina dyra kläder
och just när mötet skulle sluta hade hon alltid bara en fråga till.
Allt med henne borde irritera mig, men hon förtrollar mig.
Rösten, uthålligheten, hennes kropp. Och sexet.
Fullkomligt otroligt bra. Krossar-knäet-och-spelar-ingen-roll-bra.
Hon kommer inte att lämna Aaron förrän ungarna börjar på college,
men jag kan inte sluta.
Vill inte.
- Särskilt när hon gör det här med... - Okej, vi är nog klara här.
Du behöver en MRI på knäet.
Dr Kwan tar dig dit. En intravenös till, sen är du klar.
Kan jag få tillbaka min behå?
- Hur ska du betala för det där? - Jag vill bara ha en tugga.
Så där som du ville ha en tugga av köttragun igår, och sen var den slut?
- Ta så många du vill. - Så delar rumskamrater sin mat.
Var var du i morse?
Mormor...
Har en kille med bygel.
Den är min patients.
Som har en affär med min patient som är gift med en man.
- Saftigt. - Jag håller med Team Gillian.
- Äktenskap är en förlegad institution. - Vet hennes make om det?
- Radiologen, måste dra. Du får alltihop. - Tack.
Jag älskar druvor.
- När är middagen på Joe's? - Är det middag nu?
- Rädd att förlora? - Nej.
Undrar vilka kvällar de har vinprovning på Joe's.
Jag fastnade vid några inköpsordrar.
- Förlåt att jag är sen. - Sen till...
Operationen. Ndugu bad mig skrubba in med dig.
- Får jag fråga varför då? - Det sa han inte.
Richard, jag är så glad att du håller ett öga på mig, men jag mår bra.
Jag hade tre operationer igår och en i morse.
Ett hiatusbråck är inte svårt för mig.
- Oroa dig inte. - Nej. Bra att du är här.
- Berätta om henne. - 30 år gammal, andra barnet.
Ingen medicinsk bakgrund. Hamnade fort i epileptiskt anfall.
- Vad heter hon? - Lauren.
Ett 10-skär.
Okej.
Okej, Lauren. Vi ska ta ut den här babyn och sen mår du bättre.
Några sekunder till, bara. Jag är igenom livmoderväggen.
Var beredda! Baby på väg mot er.
Förbered neonatalen.
Babyn ser fin ut.
Klämma.
Sax.
Jag vet.
Okej.
Hon blöder väldigt. Masserar uterus.
Ge henne mer oxytocin och TXA. Blodtrycket går upp igen.
Vi har värksvaghet och koagulationsrubbning. Klämma.
- O-krom. - Se upp för urinledaren.
- Blödningen under kontroll. - Nu syr vi ihop hysterektomin.
Ju fortare vi får upp henne, ju snabbare träffar hon sin bebis.
Sutur.
Hon blöder.
- Det verkar komma från övre buken. - Kanske en sorts hematom i levern.
Klagade hon på smärta i övre höger kvadrant?
Hon hade ju värkar. Smärtan kom därifrån.
Okej.
Vi måste öppna buken. Vi behöver torklappar och dr Bailey.
Hur då, klar skanning?
- Aaron. - Du har ju tydligt ont.
Vi behåller henne, hon kan ha fått hjärnskakning.
Hon slog i huvudet rätt hårt.
- Gjorde du? - Det var så hon skar sig.
Varför löste inte airbagen ut?
Det gjorde den, jag slog i dörren. Kan vi ta det här en annan gång?
Men såret är ju till höger...
- Det goda är att... - Om du körde hade dörren varit...
- Det dunkar i min skalle. - Försök hålla ispåsen på...
Träffade hon dig så hårt att du åkte runt i sätet?
Den kvinnan får inte köra omkring med våra barn.
Hon är oansvarig och...
Vi har ett förhållande!
Kan vi gå nånstans?
- Vad sa du? - Ett förhållande!
Sex, du vet? Det som du och jag aldrig har numera.
Det var det Cass och jag höll på med i baksätet,
som vi har gjort i cirka två år.
Två år! Fler frågor?
Det var så skönt att skrika åt honom.
Ibland lättar det att bli av med alltihop.
Nej, nu mår jag hemskt, men när jag skriker...
värker inte skallen.
- Lauren är öppen fem centimeter. - Va?
Jag har meddelat er gynekolog, men hon har inte svarat än.
Har Lauren sagt nåt om hur typiskt det här är för mig?
Hon kan ha antytt det.
Vi träffades på college. Proppen på makroekonomi.
Hon var så vacker att jag inte kunde sluta glo.
Såg inte att det fattades en stol på min plats.
Satte mig platt på arslet framför min drömtjej.
Vad gulligt.
Det gjorde jäkligt ont, men hon är värd det.
De tar dig till Lauren Fergusons rum. Jag kommer när jag svarat på det här.
- Coolt. - Okej.
Dr Sue Ellen Ford till pediatriken.
Du lämnade en låda med fotbollsgrejor i garaget.
Har du bytt lösenord till studieprogrammet?
- Den kickade ut mig igår. - Det är min inloggning.
- Inte Benny-storyn. - Ska bara kolla värdena.
Visst.
James sa till Benny att Bronk Industries
är en korrumperad regeringsorganisation.
- Han hade läst rapporter och blablabla... - Vem är Benny?
Ny student, schysst kille.
James gick på om det där tills Benny till slut sa:
"Du vet inte vad jag heter i efternamn, va?"
Benny heter Benny Bronk. Hans pappa äger företaget.
Du anar vem som inte anställer James efter examen, va?
Får jag prata med dem lite?
- Ja visst. - Visst.
- Det suger när kompisarna har gått om en. - Nej, det är inte...
Jag tror att min stomipåse läcker.
Gillian, nu har vi tagit bilden. Ge det en sekund bara.
Får jag skrika?
Visst.
Hemskt ledsen, men det känns mycket bättre så här.
Gillian, jag stänger av komradion.
Bara skrik åt oss om du vill nånting.
Du missade när hon vrålade till sin man.
- Har du pratat med Teddy? - Här kommer bilderna.
- Fast jag ser ingenting. - Hon skrek i en kudde hela vägen upp hit.
Vi fick en paus när vi skannade henne.
Gillian, vi skannar igen och den här gången ska du skrika.
Inga problem!
Millin, vad händer med trycket i skallvenerna när vi skriker?
- Det ändras? - Korrekt.
Och jag också. Så där.
Gillian, du har nåt som kallas Arnold-Chiari missbildning.
Den kan triggas av en whiplash. Att skrika flyttar på lillhjärnans nedre ändar
som lindrar något av det intrakraniella trycket.
Och därför känns det bättre.
Kan ni göra så att jag slipper skrika
- för att må bra? - Få det att ta slut. Förlåt.
Det är en rätt enkel operation för att lätta på trycket.
- Det kan vi göra ikväll. - Tack.
Får jag träffa Cassandra?
Jösses, jag saknar op-salen. Det sterila rummet, klinket av instrument.
Lukten när man bränner sårytor.
Vänster och höger lungsäck ligger an mot bröstkorgen.
Det är där min hjärna stänger av allt annat.
BokHee, en laddning till.
Owen tycker säkert det är skönt att jag inte tjatar på honom hela tiden.
Han är fantastisk och har tagit hand om det mesta av föräldraskapet
utöver sin 60-timmarsvecka.
- Ta hand om mig var det sista han behövde. - Det gjorde honom nog inget.
Har jag berättat om amyloidos-fallet jag läste igår?
Nej, men du är nog på väg, va?
En sutur till, BokHee.
Bihanget i karlens högra atrium var helt grönt på bilden.
Det är inte stomipåsen.
- Det är vätskor. - Kommer det från snittet?
- Har snittet gått upp? - Adams, hämta en fistelpåse.
- Vi måste mäta upp vätskan. - Det kan vara en enterokutan fistel.
Det är när huden sitter ihop med tarmkanalen.
Vi måste röntga dig för att kolla.
Säger ni till mina kompisar?
- De får inte oroa sig. - Självklart.
Så där ja.
Jag avslutade en gallblåseoperation. Kom så fort jag kunde. Vad är det?
Vi gjorde ett akutsnitt och fick okontrollerbar blödning.
Det kan vara en brusten lever och HELLP-syndromet.
- Tror vi eller vet vi? - Proverna har inte kommit än.
Jäklar, hon blöder ur livmodern igen.
- Radiologi? - Nej, för stor blodförlust.
Vi gör en hysterektomi. Heaney-klämma.
- Hur många enheter hittills? - Fyra enheter blod, två frusen plasma.
- Hon behöver mer. - Runt livmoderligament.
Meddela IR.
De får vara standby för akut embolisering om vi inte klarar det här.
Livmodern kommer ut.
- Dr Bailey, har du... - Vi måste ha mera blod nu.
- Flera torksvampar. - Sug.
Jösses, vad hände?
Griffith, ring blodbanken, aktivera MTP. Nu, Griffith!
- Yasuda, vad ser du? - En enterokutan fistel.
- Rekommenderad behandling? - Vi tar bort fisteln på operationell väg
mellan Dorians tunntarm och hud.
- Jäklar. - Nu får han inte äta nåt.
Han började återfå hoppet så smått.
Om vi inte drar ner på hans diet blir det värre.
Ta en komplett blodbild och så får vi ta honom till IVA igen.
- Det blir bättre och bättre. - Vi har påbörjat antibiotika intravenöst.
Det hjälper snart men kan ta några dar innan vi kan operera.
Vill du berätta för honom, eller jag?
Ägodelen återbördad.
Riktigt bra behåar slutar plötsligt att tillverkas. Det är en stor grej.
Jag frågade inte.
Kollar bara med Lincoln om Cassandras meniskoperation.
Tänker du backa ut ur vårt vad?
- Nej, jag älskar gratismat. - Hoppas du får nån, då.
Din hånfullhet motiverar mig bara mer.
Det är väl inte hånfullt om det är sant?
Om jag förlorar blir det biff och hummer på Nicoletti's.
Är du så säker att du höjer budet?
Okej.
Om jag förlorar ska vi ha sex i en bil.
Så säker är jag.
Eller så vill du ha sex med mig i en bil.
Dr James Beckett till akuten...
Är D okej? Får vi se honom?
Vi trodde han var hungrig, men det kan ha kallnat.
Han kan ändå inte äta det.
Han älskar kyckling från hans favoritställe.
Kan vi lämna det till honom?
Han kan varken äta det i morgon eller i övermorgon, kanske aldrig igen.
- Jaså? Varför det? - För att han blev skjuten.
Tre kulor gick in i hans kropp. Han har hängt i en lös tråd i veckor nu.
Han känner sig borta från allt utan att veta hur länge han blir kvar.
Han behöver inte höra nåt om folk han inte känner
eller examina han inte tar.
Han behöver veta att ni ställer upp för honom.
Adams, kom vi går en bit.
Tur att ni inte har varit här. Ni har ingen aning om vad han varit med om.
Adams, vi går en bit!
Hemskt ledsen för det där. Kommer strax.
Har du blivit galen?
Dorian har legat här i 51 dagar och de hälsar på först nu?
Han ville kanske inte ha besök. Vad är det med dig?
Lauren, du har två underbara barn som väntar på dig.
Trycket faller ändå. Jag gör en Pringle.
- Hon dör! - Satan!
Börjar HLR!
- Wilson, fortsätt så. - Ja.
Griffith, rock och handskar!
- Men jag är inte klar med protokollet... - Jag bryr mig inte om det just nu.
Utan om kvinnan som dör på bordet här. Fler händer!
Minns du när du och Adams gjorde en Pringle i ambulansen
- och du klämde med fingrarna? - Ja.
Nu ska du få göra det igen.
Kom igen.
Hitta det paraduodenala ligamentet och kläm ihop.
- Okej. - Bra.
Okej, håll fingrarna stilla.
- Mr Ferguson? - Ja.
Din fru ligger på operation...
Lauren, är hon...
Hon har förlorat mycket blod.
Men hon är stabil och vi tar henne till IVA.
Hennes magknip var inte bara magknip.
Det var svår havandeskapsförgiftning. Det fick levern att lägga av.
Men ditt barn är friskt, och vi gör allt vi kan för Lauren.
Havandeskapsförgiftning? Jag förstår inte. Borde man inte ha sett det?
Vi var ju just på MVC. Och här i två timmar innan hon fick värkar.
- Mr Ferguson... - Det enda vi gjort,
sen vi fick veta att vi skulle ha ett barn till, är att planera.
Vi har läst alla böckerna, följt med online.
Vi har just bokat in en doula och en mjölkonsult, för säkerhets skull.
Lauren skulle inte bli en till i statistiken.
Det ingick inte i planen.
Hemskt ledsen.
Okej.
- När får jag se henne? - Jag ska kolla.
Tack.
Om Lauren hade...
- Jag vet inte om jag fixar det här. - Jo då.
Har ni valt ett namn?
Ja.
Simone.
Det betyder "tro".
Förlåt mig?
Emani. Det betyder "tro".
Aaron.
Jag visste inte om du var kvar.
Gillian är barnens mor. Jag vill veta att hon är okej.
Dr Shephard opererade missbildningen.
Gillian hämtar sig på IVA. Hon mår bra.
Inte helt säker på vad som hände. Vi har inte bråkat eller nåt sånt.
Vi bara slutade prata.
Jag tänkte att det är kanske sånt som händer om man varit gifta i 20 år.
Man vet vad den andre tänker, och behöver inte prata.
Men jag tror...
Jag var bara rädd att förlora henne och frågade aldrig.
- Nu har jag förlorat henne ändå. - Hemskt ledsen.
Låt oss starta ms Amelia med blodtrycksmedicin. Kolla henne ofta.
- Okej? - Absolut, doktorn.
Dr Bill Crosley till hjärtkirurgen.
- Jag saknade dig på operationen. - Förlåt. Det har varit en sån dag.
Jag vet att du och Maggie har pratat om skilsmässa.
- Du ska veta att du har mitt fulla stöd. - Okej.
Jag tänker på dig som på en son. Det vill jag inte ändra på.
Om du vill lära känna sköterskan lite bättre, varsågod.
Du är en attraktiv man med många aktiva år kvar.
Du förtjänar att ha lite kul. Men undvik mig inte som du gjorde idag.
Det blir bara pinsamt om man gör så.
Min bypassoperation tog faktiskt lång tid.
Det var därför jag inte kom till hiatusbråcket.
- Okej, så nu gjorde jag det pinsamt? - Ja.
Men... skönt att veta att jag har ditt stöd.
Ja.
- Hej. - Vad vill du ha?
- Två shots tequila, tack. - Det ska bli.
Tack.
Ska du träffa nån?
Nix. Vill inte prata.
Tack.
- Fyll på. - Ja.
Dr Wilson? Lauren Fergusons prover är tillbaka.
Jag tänkte gå hem. Är allt okej?
Min patients prover bekräftar HELLP-syndromet
långt efter att hon gick igenom ett helvete.
Hon hämtar sig inte på månader än.
Hennes fyraåring och den nyfödda förlorade nästan sin mamma idag.
Hemskt ledsen.
Om jag bara hade pressat på om proverna...
Hade allt kunnat undvikas.
Jag läser om såna här förlopp hela tiden. Jag är bara en del av problemet.
- Är du inte lite hård mot dig själv nu? - Patienten var sjuk och jag visste inget.
Jag kanske inte ställde de rätta frågorna
eller inte hörde på, men det är ett problem i vilket fall.
Jag borde nog sluta med allmän kirurgi
och fokusera på obstetrik.
Okej.
Har du bett Dorians vänner om ursäkt?
Efter att du hängde ut mig kanske du ska be om ursäkt.
Skulle jag be om...
Tur att jag såg dig och inte Schmitt eller Bailey.
Annars hade du fått nattjänst,
och dra ut saker ur fyllons rumpor som jag fått göra. Håll till godo.
Hade du gjort samma sak för Kwan?
Du flyttade ut!
Jag bad honom inte ens att flytta in, det var Griffith!
Ledsen att inte ni två funkade men...
Det handlar inte om Simone.
Du var ju färdig.
Ja, du stal hela proceduren!
Jag trodde inte du tänkte försvinna mitt i natten
som min lägerkompis, när jag skrev en dikt till henne.
Skrattar du åt mig?
Nej då...
Jo, jag minns hur det var att fightas med dig,
och så normal har jag inte känt mig på länge.
Det är ju patetiskt. Skywalker.
Så där ja.
Nästan färdig.
Sms från din mamma, barnen sover, märkligt nog.
Jag är rädd att förlora dig, Teddy.
Jag tog ett EKG för två dagar sen. Ndugu sa att det ser bra ut.
Det är inte det, Teddy.
Det är som om vi går på autopilot.
Ungarna, deras schema, och vårt.
Det var helt okej när du tillfrisknade
men nu när du är bättre, känns du så långt borta igen. Vi pratar inte längre.
Jag kämpar med mitt jobb nu,
och pratar med Amelia om det, när jag borde prata med dig.
- Jag vill att du pratar med mig. - Jag kan inte, för jag vill inte
- lägga mer press på dig. - Jag mår fint.
Du dog framför mina ögon!
Owen, jag vet inte hur jag ska övertyga dig
om att du inte kan bryta ner mig. Tala med mig.
Om det finns nåt jag under 20 år kunnat räkna med
är det ju du, vi.
Jag saknar dig.
Saknar oss.
Vänta nu, vad gör du?
Barn är mindre rädda för att visa sina känslor än vuxna.
Jag saknar oss också.
När vi blir äldre lär vi oss att censurera oss.
Kanske helt enkelt för husfridens skull.
En till, Darren.
Här är den.
- Eller John? Börjar det ens på J? - Nej.
Oj, förlåt.
Griffith?
- Åh, nej. - Ska du hämta?
Kom nu.
Jag är väl inte på jobbet nu, så du kan inte säga åt mig...
Gillar du ditt jobb avslutar du inte den meningen. Upp.
Eller är vi kanske så skräckslagna för att visa vad vi känner
eller be om det vi behöver...
att det skapar större drama än det var från början.
Det ser inte bra ut.
Hon ville ha utrymme. Jag kollar henne hemma sen.
Är milkshake en dessert eller en drink?
- Vi slog vad om drinkar. - Vilket som, säger jag.
- Jag kan betala dem. - Nej, jag står för mina kostnader.
Då är det väl bara sex i bilen kvar, då?
Antar det.
Har ni ätit utan mig?
Ni får sitta kvar tills jag är klar.
Hej...
Så vi väljer, gång efter annan, att dämpa våra röster.
...och en milkshake. Tack.
Att stoppa undan det så väl kan göra oss sjuka.
Tills det inte går längre, och då släpper vi ut det.
Hur vet du var allting finns?
Jag har varit här fler gånger än jag velat.
Atypisk buksmärta. Det borde jag ha tänkt på.
Du är ingen obstetriker.
Men jag borde ha sagt nåt till dr Wilson.
Min mamma dog på Grey-Sloan när hon födde mig.
Det visste jag inte. Hemskt ledsen.
Jag kan inte alla detaljer, men nån missade ju nånting.
Jag har alltid undrat vilka läkarna var.
Nu vet jag: de är jag.
Se på mig.
Du gjorde allt du kunde idag. Allt som vi fått lära oss.
Därför måste vi få vara där.
Därför behöver patienter som Lauren kirurger som oss. Vi bryr oss.
Det är vårt jobb att se till att ingen faller mellan stolar.
Ser till att ingen missar deras smärtor.
Och nej, det är inte rättvist. Det borde inte vara så.
Lauren borde vara vaken och få hålla sitt barn.
Men det är inte ditt fel att hon inte kan det.
Här.
Kom igen.
Vila lite nu.
Fastän det är det svåraste i världen.
Översättning: Eva Söderqvist