Det finns en lek som barn leker på skolgården.
- Jag tar honom. Du kan inte lyfta. - Det kan jag visst.
Du måste läka. Jag tar honom.
De håller händer och försöker bryta varandras fingrar.
Skynda, innan han väcker...
- ...tjejerna. - Mamma?
Man håller ut så länge man kan...
...eller åtminstone längre än motståndaren.
Man fortsätter tills nån säger stopp, ger upp eller ber om nåd.
Det är ingen rolig lek.
- Flytta på dig. - Vad fasen?
Jag kunde inte sova. Jag är uttråkad.
- Nej! - Inbilla dig inget.
- Ring Hunt. - Nej.
- Leta på nätet som alla andra. - Efter porr?
Efter killar! Hitta nån annan att vara kåt med. Jag har flickvän nu.
Hon ligger utslagen med sina vänner. Igen! Sover hon nånsin med dig?
- Var sexet dåligt? Var hon dålig? - Nej.
- Var du dålig? Och nu skäms du? - Nej.
- Var det konstigt? Har hon en penis? - Håll käften!
- Varför ligger ni aldrig? - Vi ska!
- Jaha... Ni har inte gjort det än! - Vi gör det.
- Ni gör gjort det? - Vi gör det! Gå härifrån!
Okej... Det har gått en hel vecka utan att du har fått komma till.
- Vad har hänt med din onda sida? - Jag sov.
Du kan alltid muntra upp mig.
Kan hon inte lämna mer än ett par av Sofias strumpor?
- Var är Sofia och Zola? - Derek tar på dem skorna.
- Klarar du båda? - Ja, de är de enda jag tål.
- Jag messar från dagiset. - Du är bäst.
Och ändå ligger min f-r-u runt. - Ja, nu går vi!
- Glöm inte din anka. - Tack ska du ha!
Vad ska vi göra när hon lappar ihop äktenskapet och lämnar oss?
Det lär nog dröja.
- Jag är tillbaka. Är du kvar? - Hej! Hur går det?
- Hyfsat. Det är ingen lätt patient. - Går han fortfarande ner i vikt?
- Ja, men det är normalt. - Jo.
- Och ni behöver inte min hjälp? - Nej! Gosa med bebisen.
- Okej. Säg till om hans albumin... - Nu lägger jag på. Ring inte mer.
Richard Webber, sjunde dagen konvalescent.
Hans vikt minskar. Albumin är på 2. En sväljstudie är föreslagen.
- Jag rekommenderar sondmatning. - Nej.
Ingen sond.
- Han verkar inte vilja ha nån sond. - Med all respekt, dr Bailey...
Håll elektrolytnivåerna uppe, så återhämtar han sig.
- Vi har redan gett... - Ge mer.
- Var är Shane? Vi skulle plugga ihop. - Då får vi mer träning.
- Byxor! - Förlåt, jag fastnade på en fråga.
- Varför har du såna trosor? - På jobbet!
- Jag är redo, ifall Alex skulle agera. - Är du ansad?
- Jämt! - Varför agerar du inte själv?
Jag är ingen slampa som hoppar i säng när en kompis precis har dött.
- Jaså? - Jag tänker inte skryta med det.
- Jag måste gå. - En vecka utan sex. Är det konstigt?
- Ny frisyr? - Ja.
Du måste ju säga "Fin frisyr", annars tror jag att den är ful.
- Jag vill se fin ut i dag. - Du ser spänd ut.
- Säg att jag är fin! Är det så svårt? - Fråga inte mig.
Då var vi framme.
- Herregud! - Vad gör vi här?
Så att ni kan se det och ta till er det. Vi har ett hål i sjukhuset!
- Försäkringen? - Pengarna dröjer.
Utan polikliniken måste patienter ligga kvar i operationssalar.
- Vad ska vi göra åt det? - Ha ett styrelsemöte.
Alla har fullt upp. Meredith och Derek är lediga...
Och du och Torres kan inte vistas i samma rum.
Jag har en patient... Just nu behövs läkare mer än styrelseledamöter.
Båda delarna behövs. Om ni inte kan vara både och, så ligger vi risigt till.
Du...
- Jag borde gå. - Varför det?
- Vi kan inte vara ensamma ihop. - Vi pratar om jobbet.
- Allt väl? - Ja.
Nej... Jag har inte fått svar än.
- Om tentan. - Jaha!
- Var inte orolig. - Om jag körde...
...var det åtminstone inte ditt fel förra gången. Det var mitt eget verk.
Var inte orolig.
- Är du med mig? Kom! - Undan!
- Vad är det? - Kvinna kontra splittrat basebollträ.
Stickskador i bröstkorgen. Blodtryck 85 vid palpitation.
Det var en fastball. Slagträet exploderade.
- Tröjan är blodig. - Det är lugnt.
Är ni redo? Lyft på tre. Ett, två, tre.
- Jag är här. - Nån sökte mig.
- Trolig fraktur i strålbenet. - Kan ni vänta utanför?
Vi behöver utrymme. - Hämta mer hjälp!
- Hon måste klara sig! - Jag ska visa er ut.
Minskade andningsljud. - Vi behöver röntgen!
- Det är mörkt. Dör jag nu? - Nej. - Blodtryck 78.
Hälsa Dante... Titta på mig!
- Om jag dör måste ni lova... - Självklart.
- Han måste få veta... - Jag ska hälsa. Vad?
Jag var otrogen med hans bror.
Va? Vad sa hon?
- Hörde du det? - Hon var i chock.
- Är skiktröntgen klar? - Har du fått svar?
Inte än.
- Tror du att det är dåligt? - Tror du att det är bra?
Måste jag berätta för maken? Hon sa att om hon dör-
- ska jag hälsa att hon har varit otrogen med hans bror.
- Varför sa hon så? - Samvetskval?
Han kanske var otrogen först. Han kanske är ett okänsligt svin.
- Ska jag inte berätta? - Låt henne inte dö.
Vi kan inte vänta längre, vi måste sätta in dränage.
- Ursäkta. - Ses vi klockan sju? - Det är nog ingen bra idé.
- Callie, vi var överens om parterapi. - Vi var överens om mycket.
Jag kommer att gå dit.
Murphy, sätt en spjäla på armen.
Han måste sondmatas, dr Grey. Ring dr Bailey...
Hon dödar mig om jag ringer igen. Richard är bara envis.
Beställ en sond, så att den finns när Bailey fattar läget.
- Jag tror inte... - Jag måste lägga på.
- 1,5 timme för att köpa mjölk? - Jag tror...
Jag nickade nog till på parkeringen.
- Jag borde plugga. - Det här vill du inte missa.
Cara, Carlos... Det här är dr Edwards.
- Jag har fått simuleringen. - Får jag se?
Vi kommer att ta bort ärren med vävnad från din rygg och skalp.
Sen gömmer jag de nya ärren. Det kommer att bli ungefär så här.
Herregud!
- Menar du allvar? - Kan du göra mitt ansikte sånt?
- Det är en approximation. - Och gratis?
- Vi har redan använt försäkringen. - Vi bjuder på det.
- Cara... - Jag trodde inte jag kunde jobba mer.
Hon är förskollärare. Hon vill inte skrämma barnen.
Hon måste känna sig på topp.
- Tack ska ni ha. - Tack så mycket.
Ville du plugga?
Hon har förlorat blod, men är stabil. Vi ska operera ut splittret.
Okej, tack.
Marcus, de ska operera.
- Kommer hon att klara sig? - Han är min bror.
Hon... Jag...
Vi... ses efteråt.
Med tiden har din mitralisklaff blivit sliten.
- Klaffbyte kan hjälpa. - Då behövs ingen ny transplantation.
Jag måste fråga om ni är säkra. Det är ett mycket riskabelt ingrepp.
- Han kan behöva transplantationen. - Han kan dö.
- Michael bör stå i transplantatkön. - Nej!
- Jag förstår riskerna. - Han dog nästan i kön som bebis.
När det stod klart att han skulle dö så bad jag att få hålla honom.
Jag satt med honom hela natten och sa att jag älskade honom.
Jag insåg att jag aldrig skulle få höra honom prata.
Jag höll mitt barn medan han dog.
Sen ringde det.
Jag förlorade honom nästan. Jag kan inte uppleva det igen.
Chansen att det finns nån som matchar och att jag når förstaplats i kön...
- Vi föredrar de här oddsen. - Okej.
Om MRT-bilderna ser bra ut så kör vi.
- Han borde stå i kön. - De chansar.
- Och du gillar ju riskabla ingrepp. - Vi inväntar MRT-bilderna.
- Lustigt. Beställde jag en sond? - Nej.
Föreställ dig vår förvåning när sköterskan kom in med en.
- Dr Webber undrade vad som hänt. - Dr Bailey...
Jag sa att jag inte hade beställt dem. Vi funderade över vem som gjort det.
- Ditt namn nämndes. - Jag var proaktiv.
- Om elektrolytnivåerna inte... - Vill du vara proaktiv?
Ge mig lite soppa.
Du hörde honom.
- Vadå "inga pro bono-ingrepp"? - Pengarna behövs för reparationer.
- Vem har bestämt det? - Styrelsen. Du.
Min patients rekonstruktion var inbokad före ovädret.
- Hon är lärare! - Jag spelar rollen som elak polis.
- Då ber jag styrelsen om tillstånd. - Alla har sina egna pro bono-ingrepp.
Passa på att komma på hur vi ska bekosta reparation av polikliniken.
- Vi tar det när allt lugnar sig. - Det händer inte.
- Om jag får göra rekonstruktionen... - Vi har inte råd!
Lyssna nu. Det är inte ditt beslut.
Cara McAdams ska få sin operation. Var en snäll polis. En trafikpolis.
- Ursäkta? - Flytta några patienter. Lös det!
Ska bli, sir!
Jag väntar på MRT-bilderna. Är det illa måste han ställas i kön.
- Vad tror du? - Han tog en tupplur på parkeringen!
- Var är min tupplur?! - Jag har inte stulit den.
Förlåt. Brösten ömmar och jag luktar som en gammal soffa.
Okej, jag ser Webber. Ingen sond.
- Helvete, Shane. - Jag rörde honom nästan i dag.
- Webber? - Nej, Owen.
Han är sönderstressad, och jag ville visa honom lite stöd-
- men om man rör vid hans arm så hamnar man i säng.
Då förändras inget.
Satan också. Vänta. Jag har fått klaffkillens MRT.
Mer?
Mer! Tack för hjälpen...
Duschen funkar bättre om man står i den.
Han är hungrig, och mina bröstvårtor funkar inte.
Såg du hennes ansiktsuttryck? Jag vill se det på det nya ansiktet!
- Vad bra att Hunt ändrade sig. - Jag var väldigt tydlig.
- Var är ms McAdams? - Hon blev flyttad. Av Hunt.
Du var visst inte tydlig nog.
- Varför ändras schemat? - Jag förklarar på nästa möte.
- Kan du inte förklara nu? - Jag måste ändra schemat.
- Har du fryst inköp till neonatalen? - Nu är ni två! Då kan vi...
Vi köper inte smycken till barnen. Vi har ont om filtar!
- Säg det till styrelsen! - Hunt!
- Var är hon? - Jag gjorde som du sa.
- Hon flyttades till Seattle Pres. - Hon är min patient!
Din patient är en gluteal fettsugning.
- Du kan inte göra så! - Det är sånt trafikpoliser gör.
- Gluteal fettsugning... - Rövfett.
Var det logotypen? Blodet måste komma härifrån.
Nej, blodet kommer uppifrån. Vi måste vidga snittet. - Skalpell.
Jag behöver väl inte säga nåt till Dante?
Det blir bara bråk. Jag hörde kanske fel. Vad låter som "bror"?
- Mor? Hon överlever. - Det vet jag.
- Men det blöder och... - Murphy!
- Ska du titta på när jag äter? - Nej. Absolut inte.
- Hej! - Hej!
- Vad gör du här? - Snor filtar till neonatalen.
- Vad gör du? - Jag har en envis erektion.
Alltså inte jag! Det är en fråga.
Jag har priapism. Vanliga orsaker är sicklecellanemi och...
- Helvete! - Leukemi. Hoppas det går över.
Du får sparka ut mina vänner, om du vill. Det är ju ditt hus.
- De borde inte vara där för jämnan. - Nej, nej...
Er kompis dog i förra veckan. Ni borde få umgås.
- Ja... - Om du inte redan har släppt det.
Nej, nej... Jag är fortfarande ledsen, så klart.
Jag fattar. De får stanna hur länge de vill.
Du är jätteschyst. Verkligen.
- Din mitralisklaff? - Ja.
Han är sjutton och fick nytt hjärta som spädbarn.
- Karev tycker inte att jag borde. - EF är bara 25 procent.
- Det suger. - Det lär vara mycket ärrvävnad.
Karev har rätt. Killen borde stå i transplantatkön.
Det är riskabelt, men hela familjen vill göra det.
- Det låter som om du ska försöka. - Ja.
- Lycka till. - Tack.
Vad är det?
I vanliga fall hade jag kysst dig efter att ha önskat dig lycka till.
Ni gick väl i parterapi? Hjälpte det?
- Tydligen inte. Ta inte illa upp. - Det gör jag.
Torres. Va?
Enda sättet? Nej, nej! Kapa inte nyckelbenet!
- Varför gör ni så? - Vi måste.
- Hon blöder rejält. - Hon blöder rejält.
Ut härifrån! Kom igen, ut!
Ut, ut, ut!
- Kapa inte nyckelbenet! - Nej!
- Hon sa nej. - Jag har inget val.
Hon är på väg.
Vad gör vi?
- Ge mig sågen! - Varsågod.
Herregud! Vad i helvete gjorde du nu?
- Förstod du inte vad jag sa? - Hon blödde!
Du kapade rakt igenom benet. Det är svårt att laga.
- Det fanns inget annat sätt. - Det fanns inget enkelt sätt.
Eftersom du är så tanklös gör du precis som du vill.
- "Ortopederna fixar det." - Hon höll på att dö!
Lova att avbryta om det verkar illa.
Sluta ängslas. Undra på att du inte får ligga!
Jag får visst det ligga.
Jag får ligga!
Strular hydrauliken? Jag kan skriva ut nåt.
Hon är ledsen över sin döda kompis och har tentaångest.
- Inga giltiga skäl. - Det har varit många sen Izzie.
De var meningslösa, men hon är inte meningslös.
Det känns... viktigt. Det måste vara rätt tillfälle.
Det ska vara speciellt... Så rart!
- Driver du med mig? - Nej.
Får jag fråga en sak? När vi är klara...
...kan du fläta mitt hår då?
Oj då.
- Sista chansen att avbryta. - Sax.
Okej att han blev sur, men han kan inte flytta min patient!
- Han är din chef. - Jag är hans chef.
- Knasigt system. - Systemet är bra, men nu blir det...
- ...knasigt. - Invecklat.
Det här är inte invecklat. Du suger bara ut fettet med slangen.
- Blir nästa ingrepp likadant? - Med en ny rumpa.
- Behöver du mig? Alla andra pluggar. - Du ville hjälpa mig.
Jag ville se patientens ansiktsuttryck.
Gå härifrån.
- Sover han? - Nej, han hatar att sova.
Han stirrar på mobilen.
Jag vet inte hur ett så litet barn kan kräkas så mycket.
- Sover du? - Ingen sover. Sover du?
Jag är orolig över Richard. Han behöver en sond, men vill slippa.
Han fick Bailey att inte beställa en, fast han behöver den.
Han gjorde mig till sin familj och jag övergav honom.
Det är kaos där borta.
Sväljstudien.
Jag kan inte läsa. Ta vagnen.
- Ross... - Jag vet.
- Är hans PAS på 6? - Jag vet!
Jag är en 60-årig kvinna med buksmärta och flytningar.
Min första diagnos: Du är äcklig.
- Inget plugg hos Alex i kväll. - Vi är ju pluggkompisar.
Nej, ni är ett kyskhetsbälte. Jag har sörjt färdigt.
- Celibat gör dig elak. - Heather vill nog att jag får ligga.
- Det var på gränsen, men okej. - Det här är mina sista sexiga trosor.
Sen blir det mormorstrosor. Det måste bli i kväll!
Nej, nej, nej!
- Vad hände? - Stroke, tror jag.
- Sätt in epinefrin eller vasopressin! - Hon har varit borta i en kvart.
Nej!
- Döden inträdde klockan 16.17. - Herregud.
Jag beklagar.
Jaha... Vad säger jag till maken?
Säg att vi gjorde allt vi kunde, men trots det...
Inte det. Att hon låg med hans bror.
- Det räcker med att hans fru har dött. - Vänta nu.
- Hon ville berätta det. - Det är hans sista minne.
Det blir åtminstone äkta. Han förtjänar att få veta det.
Du lovade. Jag ska se till att du berättar.
Hur tänkte du?
- Vad tusan? - Ross visade journalen.
- Du har agraffer kvar! - Jag tog ut dem.
- Har du inte ont? - Jo, sömnbrist.
- Richard svälter. - Vi har en plan.
"Vi"? Han är patient.
Nej, vi som är här. Vi som har en plan.
- Åk hem. - Om han är okej.
Han är inte okej, och en sond löser det inte.
Jo. Han blir inte frisk utan att äta, och han kan inte svälja.
Du vet att en sond är psykiskt jobbig och kan uppfattas som förnedrande.
Det kan döden också. Jag vill prata med radiologen.
- Då går vi. Vad har du i håret? - Bebiskräks.
Ge mig vagnen!
- Vad fanken tror du att du gör? - Du har dysfagi och svullnad.
Även om du kunde äta själv, finns risken att du inhalerar maten.
Utan sond svälter du ihjäl. Jag tänker inte låta fler av oss dö.
Du är AT-läkare. Tro inte att jag inte vet vad som händer.
Du låtsas som om det inte händer. Dr Bailey låter dig göra det.
Dr Grey är här, med sitt barn.
Hon kommer inte att gå utan att först sätta in sonden.
Du vill nog inte att hon gör det.
Jag erbjuder dig att fixa det nu. Bara du och jag.
- Avery! Jag har en patient åt dig. - Nej! Jag ska ringa Cara.
- Styrelsen ska ta upp ditt beteende. - Titta!
Hon är redo för dig i morgon.
- Du sa att du hade flyttat henne. - Jag ljög.
Så tre fettsugningar var viktigare?
Nej, men de betalar för hennes operation.
Pengarna måste komma nånstans ifrån. Nu har vi råd med operationen.
Jag behövde få dig att förstå. Vi är läkare och har fullt upp-
- men till dess att styrelsen löser budgetfrågorna efter ovädret-
- försvinner inte läkarnas problem. Ni måste göra nåt - nu!
- Du har rätt. - Ja. Ni måste ha möte.
- Jag kan inte tvinga er... - Jo. Du är vår chef och kan ljuga.
- Han har VT. Avbryt! - Det har gått över. Det är lugnt.
Sluta se det som speciellt. Släng henne över axeln och gör det.
- Sånt som alla tjejer drömmer om. - Det är hon som är speciell.
Du har hittat rätt person och ni vill samma sak.
- Inte för djupt! - Var inte så rädd.
Den här familjen är inte rädd. Jag vill inte göra ingreppet-
-men de bad mig och jag kan göra det.
- Vad väntar du på? - Arytmin närmar sig.
Han kan få kammarflimmer. Jag kan inte rädda hjärtat.
Du vinner. Han behöver nytt hjärta. Vi får avsluta.
- Jag beklagar. - Jag med.
- Allt väl? - Min patient dog.
- Nu inväntar jag tråkiga besked. - Har du inte hört nåt än?
I fjol fick jag besked samma dag. Nu har det gått 48 timmar.
De kanske hoppas jag ska fatta piken.
Jag tror inte de gör så.
- Det är från dem. - Kolla.
- Ska jag...? Nej. - Jag klarar det inte.
- Vad står det? - Bara...
- Grattis! - Ja!
Ja! Tack, Gud! Ja!
Som du sa... Det var ditt eget verk.
- Grattis. - Tack.
Er fru fick stroke under operationen.
Hon hade fel på blodkoagulationen, så blodproppen bildades fort.
- Vi beklagar djupt. - Hon var nyss här.
Hon skrattade på vägen hit. Hon undrade vem som vann matchen.
Det är en sak jag måste säga.
Innan operationen så bad din fru oss hälsa...
...att hon älskar dig.
Hon bad oss hälsa att hon älskar dig.
Tack ska ni ha.
- Shepherd? - Har du sett min fru?
- Är Meredith här? - Meredith!
- Satan! Jag skulle messa. - Jag vaknade ensam.
- Kolla skorna! - Jag ska titta till Richard.
- Hör av dig nästa gång. - Du ser för jäklig ut.
- Du vet väl att vi har sängar här? - Jag måste lägga mig.
- Ross, vad har du gjort? - Du skulle vänta...
Ingen verkade vilja göra det. Han höll på att svälta ihjäl.
Jag gjorde det som krävdes.
Det fanns så mycket ärrvävnad att jag inte nådde klaffen.
Michael måste ställas i kön. Koordinatorn kommer snart hit.
- Herregud. - Det är ingen dödsdom.
- Det är en chans som många aldrig får. - När Michael vaknar bör ni säga det.
Det var inte det ni ville, men vi måste gå vidare.
Michael måste känna hopp, annars överlever han inte.
- Vaken? - De sökte mig.
- Mig också. Vi ska inte ens vara här. - Blev ni också sökta?
- Vad har hänt? - Allt, tydligen.
- Varför söker polikliniken oss? - Det är ju ett katastrofområde...
Det funkade. Helt otroligt!
- Var är patienten? - Det är styrelsemöte.
- Va? - Vi ska ha fest.
- Har vi en patient, möte eller fest? - Jag är förvirrad.
Vi ska ha fest och mjölka pengar ur alla rika människor vi känner.
Men först ska dr Hunt berätta var pengarna behövs.
Vi börjar med det som fanns här förut.
Slå er ner. Det lär ta ett tag.
Vi är i fred nu, men att jag tänker ligga med dig-
- betyder inte att jag är en slampa som inte sörjer Heather.
- Jag är väldigt... - Sluta prata.
Ja! Tack gode gud!
Till slut kommer jag att röra vid din arm, och du kommer att kyssa mig.
- Cristina. - Vi borde...
...träffa andra. Det kommer att vara hemskt och kännas krystat...
...men det kan hjälpa, så att jag inte vill hålla dig i handen.
- Kom här. - Låt bli.
Lova att du ska försöka.
Jag ska försöka.
Okej.
Vad skönt att du kom!
Jag har önskat att du inte sagt nåt, så att vi kunde fortsätta som förut.
När vi var lyckliga.
Men vi var inte lyckliga.
I alla fall inte du... Då ligger man med andra.
Det var ett misstag. Ett enda misstag.
Jag tror inte att det var ett misstag.
Jag har föreställt mig er, gång på gång-
- och jag kan inte tänka på det mer. Det räcker för mig.
Jag går inte in till terapeuten.
Men du borde göra det. Jag tror att du måste göra det.
I skolgårdsleken, när det ena barnet skriker...
- Nej. - ...då lyssnar det andra.
- Då upphör smärtan. - Snälla.
Jag måste verkligen få prata. Jag behöver dig med mig.
Jag vet. Du har på dig den röda klänningen och allt.
Tänk om det var lika lätt nu...
Förlåt att jag inte har varit här. Du valde mig som familj...
Sluta nu. Sluta.
Jag kallade inte dig min familj. Jag är inte din pappa.
Jag valde dig för att jag trodde att du kunde lägga känslorna åt sidan-
- och fatta rätt beslut. Jag visste att Bailey var för svag.
Men dig... trodde jag att jag kunde lita på.
Så att de inte skulle operera när jag var...
...när jag var i stort sett död.
Så att jag slapp ett liv...
...där jag får föda genom...
...en slang.
Jag trodde att du inte skulle vara sentimental.
Men jag hade fel.
Jag valde fel person.
Nu är det ingen lek längre.
Och vi är inte barn.
Du kan be om nåd bäst du vill, men det är ändå ingen som lyssnar.
Du skriker rakt ut i tomma intet.