Cancerul este o pacoste biologică,
mereu te bagă în bucluc
și te ia mereu prin surprindere.
Putem să rămânem în pat toată ziua ?
Aș putea fi convins.
Nu-mi ușurezi deloc situația.
Fie, 15 minute.
Mai am 15 minute,
și apoi e musai să mă ridic și să plec.
Păi atunci să profităm la maximum de următoarele 15 minute !
Va aștepta până când corpul se va simți în siguranță,
până când se va simți sănătos și puternic...
Nu-mi vine să cred că sunt cu un bărbat care trăiește într-o cutie de conserve.
O cutie de conserve pe roți.
Te-ai gândit vreodată să te muți în ceva mai static ?
Nu m-am prea gândit.
Nu că nu mi-ar plăcea rulota și traiul în natură.
Parcă am fi în excursie.
Stai așa. Ție nu-ți place în excursie.
- Așa e, nu-mi place în excursie. - Da.
Da.
Poate că ar trebui să căutăm o casă mai mare... împreună.
Parcă spuneai că nu te-ai prea gândit la asta.
Tocmai m-am gândit. Gândesc repede.
Ce spui ?
Cred că e o idee bună.
Și eu gândesc repede.
Exact atunci cancerul se va instala și va începe să crească.
Ce zici... Albastră sau vișinie ?
Cu cea albastră îți stă prea bine.
Doar nu vrei să-l distragi pe președinte cu ochii ăia de un albastru pătrunzător ?
Deci până la urmă vrei să lucrez la asta.
Vreau ca dr Shepherd, neurochirurgul, să lucreze la asta.
Nu vreau ca dr Shepherd, soțul meu, să lucreze la asta.
E complicat.
Da, așa sunt eu, complicată.
Mă duc să fac un duș.
Vin și eu.
- Ba nu. - Au trecut trei săptămâni.
Ți-ai încălcat promisiunea.
Nu pot să mă culc cu un bărbat care minte cu nerușinare.
Nici dacă îmi pun cravata albastră ?
Nu.
Te bucuri de necazul meu.
Mi-am dat jos halatul.
Acum mă săpunesc.
O, Doamne !
Corpul nu are cum să prevadă asta...
Hai, Callie ! Trebuie să mergem.
Am spus că o să despachetăm fiecare câte o cutie pe zi.
Eu o despachetez pe a mea, vino și tu la a ta.
Nu, nu, nu. Sophia e gata de plecare.
Nu-ți ia decât un minut.
- Callie... - Desfă cutia !
N-o să fie sfârșitul lumii dacă nu deschid cutia...
Deschide-o.
Cancerul se pricepe de minune la surprize.
Am gravat pe el data la care ne-am mutat în casa asta.
Noul nostru început.
Calliope Iphegenia Torres...
Pune-ți-l odată !
Scoate-o !
Scoate-o ! Verigheta.
Scoate-ți verigheta.
Mulțumesc, dr Avery.
Mă bucur că ești de acord cu lamboul liber microvascular pentru...
- Da... - ... acest caz.
Nu-ți dau înapoi garanția.
Atunci mă bucur că nu ți-am plătit-o.
Chiar e ceva serios între voi.
Da.
Ce-am ratat ?
Owen și Emma se mută împreună.
Și ține o ședință pentru asta ?
Vă mulțumesc că ați venit.
Știu că sunteți ocupați, așa că nu vă rețin prea mult.
Consiliul a aprobat o nouă regulă cu privire la relațiile dintre angajați.
Acest spital trebuie să asigure un mediu de lucru sigur
în care să ne canalizăm atenția pentru a oferi pacienților noștri
cea mai bună îngrijire posibilă.
Pentru aceasta,
descurajăm orice relație dintre colegi,
iar relațiile dintre superiori și subordonați
sunt strict interzise.
Veți primi cu toții o copie după noile reguli.
Superiorii voștri vor organiza întâlniri pentru a discuta detaliile.
Și asta e tot. Să ne întoarcem la treabă.
Ai devenit gardianul pantalonilor ?
Știu că vor fi niște reacții
și știu că tu te înțelegi bine cu rezidenții,
așa că te-aș ruga să stai de vorbă cu ei
și să ai grijă că au înțeles regulile.
Deci vrei să fiu eu gardianul pantalonilor.
Cu tot respectul, nici gând.
Dr Hunt, avem niște întrebări cu privire la aceste reguli.
Dr Webber vă poate răspunde la orice întrebare.
Bună, Rory ! Ce mai faci ?
În afară de faptul că am cancer osos, nemaipomenit !
Pe bune. Uitați-vă la oja asta.
Se cheamă rea până-n măduva oaselor.
Am văzut-o la magazin
și a fost de parcă Dumnezeu ne-a poruncit să o luăm.
Nu primesc ordine de la niciun Dumnezeu
care mă îmbolnăvește de cancer de două ori.
Când ai făcut cancer cerebral ne-am ales cu un cățel,
iar acum că ai făcut cancer osos
scăpăm amândouă de examene.
Ai dreptate.
Să trăiești, Doamne !
Respiră adânc.
Azi o să fie floare la ureche.
O să determinăm stadiul tumorii, o să facem o biopsie
și apoi o să trasăm un plan de tratament.
Sigur nu e o recidivă la tumoarea cerebrală ?
Știu, a fost acum șase ani, dar...
Nu, m-am uitat prin notițele doctorului Shepherd
și pe tomografiile de după operație
și cred că pe acela l-ați învins.
Cred că de data asta e alt cancer.
Ai probleme de respirație ?
Nu.
Are sunete respiratorii înfundate.
Hai să facem și o tomografie cu contrast pe lângă cea obișnuită.
De ce ? Ce credeți că e ?
Tomografia cu substanță de contrast o să ne dea o imagine mai clară.
Da. Și o să ai timp să ți se usuce oja înainte de biopsie.
Perfect. Da.
Ce avem aici ?
Lisa Campbell, 32 de ani, găsită în toboganul unui bloc.
Compactorul i-a făcut praf piciorul înainte să se blocheze.
A pierdut o grămadă de sânge, dar semnele vitale sunt bune.
Ce căuta în toboganul de gunoi...
Probabil căuta de mâncare.
De câte ori să vă spun ?
Nu sunt o vagabondă. Nu caut mâncare în gunoi.
Mi-am dat doctoratul.
La trei. Unu, doi, trei.
Puneți-i o perfuzie cu cefazolin de 1 gram.
Trebuie să curățăm rana. Cheamă un chirurg plastic.
- Imediat. - Lisa, vrei să sunăm pe cineva ?
Pe iubitul meu.
Am stat în toboganul acela două zile,
probabil că e foarte îngrijorat.
Îl cheamă Ted.
Dacă răspunde soția lui, închideți și mai încercați peste o oră.
- Nu poate să fie legal. - Ba este.
Spitalul poate să adopte orice regulă cu privire la relațiile dintre colegi.
Shepherd a cunoscut-o pe Grey pe vremea când ea era stagiară.
Dar Warren și Bailey ?
Noi suntem căsătoriți, așa că...
Dacă relațiile dintre colegi nu sunt încurajate,
cum să cunoască pe cineva ?
Eu n-am nimic împotrivă. Nu-ți face griji pentru mine.
Îți petreci aici jumătate de viață, Shane.
Doar aici poți să-ți găsești o fată.
De ce sunt singura căreia i se pare că regula asta e o prostie ?
N-ar trebui să fie lăsați să ne facă asta.
Nimeni nu vă face nimic.
Asta s-a făcut pentru voi.
Unul de-al vostru nu s-a simțit în siguranță la serviciu
și a depus o plângere anonimă.
Unul de-al nostru ?
Îți dai seama că tocmai mi-ai scos relația în afara legii.
A spus că a fost o plângere anonimă.
Da, cum să nu !
ANATOMIA LUI GREY sezonul 10, episodul 14
Traducerea și adaptarea: ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
E o tumoare imensă.
Ar putea să fie metastază.
Acum șase ani a avut cancer cerebral,
iar Torres îi face o biopsie pentru un posibil osteosarcom.
Trei cancere la doar 16 ani.
Ori e ghinion, ori e ceva genetic.
Bailey o să-i facă niște teste genetice.
Ce părere aveți ?
Extrem de agresiv.
Nu cred că poți să o scoți fără să o micșorezi mai întâi.
Și dacă nu răspunde la chimioterapie ?
Tot va trebui să găsim o modalitate de a o opera fără să o omorâm.
Trebuie să fim la fel de agresivi ca și cancerul.
Vreau să-i analizați fișa și tomografiile
și să propuneți un plan de tratament chirurgical.
Consiliul v-a făcut o favoare cu regula asta nouă.
O să folosiți toată capacitatea creierului pe care o dedicați
penisurilor și vaginelor și o s-o canalizați spre ceva folositor.
Putem să ne folosim de alți doctori ca surse de informare ?
Cum ar fi soția ta ?
Da, puteți și ar trebui să faceți asta.
Lucrați în echipă.
Faceți schimb de idei.
Dacă găsiți ceva bun, sunt numai urechi.
Vreți să începem să împărtășim niște idei sau... ?
Eu mă descurc de una singură.
Avionul meu pleacă diseară la 9,
o să plec de aici cu taxiul,
copiii sunt la creșă,
rufele sunt spălate și puse în șifonier,
iar bucătăria e aprovizionată.
Ăsta e ultimul interviu.
Așa ai spus și la ultimele două interviuri.
Știu. Vin să te văd înainte să plec.
Unde pleci ?
Iar am un interviu cu Casa Albă.
Te dai mare.
Vrei să dormi la mine ?
Poți să mă ajuți să-mi dau seama
de ce nu merge proiectul meu de cercetare.
Și poți să mă ajuți cu copiii.
Pare a fi o relație nepotrivită.
Putem să vorbim despre Owen și Emma.
Ce mai e de vorbit ?
Se mută împreună. Facă ce vor.
Am vin.
Vin sigur.
Da. Așa credeam și eu.
Poftim.
Și trebuie să umplem toată asta cu scuipat ?
Nu. Până la linie.
Cum ?
Gândiți-vă la castraveți murați.
Dumnezeule ! Funcționează !
De fiecare dată.
Și asta o să vă spună... ?
Dacă e vreo cauză genetică pentru care vă tot îmbolnăviți de cancer.
Probabil că e din partea soției.
Au fost niște sâni,
un pancreas, un plămân și un fund.
Și testiculele lui Billy.
Dar trăim.
Învingem cancerul.
Da.
Asta facem.
Anunță la chirurgie că am o operație de curățare a unui picior.
Imediat, doctore.
Lisa, doar ți-am spus să nu vii la petrecere.
Așa cum ți-am spus și să nu începi o relație secretă
cu șeful catedrei de sociologie.
Știu, ai dreptate.
Nu aveam de gând, dar venea toată lumea.
Ar fi fost ciudat dacă nu veneam.
Da ?
Nu crezi că e mai ciudat să rămâi blocată
în toboganul lui de gunoi cu o bucată de pește în păr
decât să nu vii la petrecere ?
Cum s-a întâmplat ?
M-a ignorat toată noaptea,
chestie cu care m-am cam obișnuit,
pentru că așa ne purtăm în public.
Dar după o vreme, n-am mai rezistat,
așa că mi-am luat haina și m-am îndreptat spre ușă,
dar tocmai când era să ies,
m-a strigat, iar eu m-am oprit pentru că...
... în sfârșit !
Dar nu voia decât să mă roage să arunc gunoiul, dacă tot ieșeam.
Și n-am știut ce să spun,
așa că am luat punga, punga aia mare și împuțită
și am aruncat-o pe tobogan.
Dar eram așa de umilită, că nu mi-am dat seama
că îmi aruncasem și geanta odată cu ea.
Așa că v-ați băgat în tobogan după ea ?
E clar că fac niște alegeri excelente.
Ted știe ce s-a întâmplat ?
Nu, nu i-am spus.
- Încercam să-ți salvez demnitatea. - Mulțumesc.
Nu mi-am dat seama că nu mai aveam ce să salvez.
Cu demnitatea sigur nu pot să fac nimic,
dar dacă e să vă salvăm piciorul, trebuie să mergem la chirurgie.
Aia e o coadă de rac ?
Nu, de crevete.
Soția lui Ted i-a gătit.
Erau foarte buni.
Dumnezeule !
Din raportul preliminar se pare că are un osteosarcom avansat.
Dar trebuie să mai așteptăm încă o zi pentru raportul final.
Trebuie să vedem și ce are în piept.
Da.
I l-ai arătat lui Kepner ?
Nu, lucrează toată ziua cu Avery, așa că n-am vrut să mă laud.
- Bună alegere. - Da.
Dar apoi am băut o cafea și piatra a strălucit,
așa că până la urmă tot m-am dat mare.
S-a lăsat cu chiote.
Karev, vezi ceva diferit la mine ?
Nu.
Callie mi l-a dat.
Încercăm să despachetăm o cutie în fiecare zi.
Și azi dimineață Callie...
Majoritatea oamenilor măcar se prefac că le pace povestea, așa că...
Alex, nu poți să-mi tot ignori mesajele.
Trebuie neapărat să vorbim.
- Nu acum. - Dacă nu acum, atunci când ?
Nu putem să ne furișăm ca să vorbim.
E interzis !
Încetează ! Nu e decât o regulă tâmpită.
Nimeni nu o ia în serios.
Eu o iau în serios.
Tu nu trebuie să-ți faci griji, pentru că ai postul asigurat,
dar eu sunt rezident.
E vorba de reputația mea, de cariera mea.
Știu că tu crezi că regula asta e o porcărie,
dar nu putem să o ignorăm pe riscul meu.
Exagerezi !
Ba nu !
Și ce-o să faci, o să te supui
și o să lași conducerea să-ți dicteze cu cine poți să fii ?
Nu am de ales.
Ba ai mereu de ales !
Poți să alegi să scoți ce e mai bun dintr-o situație negativă.
Poți să alegi să te comporți ca un adult.
Poți să alegi să nu începi o ceartă în fața întregului spital.
Vrei să ne plimbăm pe aici
și să ne prefacem că nu însemnăm nimic unul pentru celălalt ?
Bine. O să-ți ușurez situația.
Nu mai însemnăm nimic unul pentru celălalt,
pentru că am terminat-o !
Nu asta vreau.
- Dă-o naibii ! - Alex !
Te simți bine ?
Bună !
Cum a fost ?
Alarmant de convingător.
Nu te mai agita, bine ?
Gata.
Mulțumesc că ai făcut asta pentru mine.
Ne vedem diseară.
Mă bucur că luăm cina împreună,
dar credeam că Webber v-a spus să lucrați împreună.
Așa n-o să ajungem nicăieri.
Știu că regula asta cu relațiile nepotrivite
o să fie bună pe termen lung,
dar, pentru moment, le dă acestor copii
un motiv în plus să mă respingă.
Dar cu cine încerci să ai o relație ?
Cu soția mea.
Sunt supărați pe mine pentru că eu pot să fiu fericit.
Nu prea mi se pare cinstit.
Așa e.
Dar ei o să mă urască oricum.
Așa că am putea să profităm de asta, nu-i așa ?
Ben Warren, suntem la serviciu.
Dar poți să încui ușa aia.
Dumnezeule !
Deja ?
Nici n-am apucat să încep.
Nu, e o mutație la gena P53.
Ce înseamnă asta ?
Probabil că Emma are o casă frumoasă,
are decorațiuni la ferestre, folosește suporturi pentru farfurii.
Suporturile pentru farfurii sunt supraestimate.
Vreau să fie fericit.
Mie îmi place să-l torturez pe Derek.
Asta înseamnă că sunt groaznică ?
Totuși, e ciudat.
Chiar s-a terminat.
Al meu e gol.
Da.
Fereastra aia se închide.
O să-i facă un copil și atunci o să fie tată.
Și atunci chiar că se va fi terminat.
Dar voi sunteți divorțați și vă vedeți cu alții.
Asta nu înseamnă oricum că totul s-a terminat ?
Fii serioasă !
Tu ar trebui să știi mai bine ca oricine că nu e adevărat.
Dar să devii tată ?
În cazul ăsta nu poți să te bagi.
Trebuia să fii în avion.
M-au sunat înainte să plec la aeroport și au anulat interviul.
Ce înseamnă asta ?
Președintele l-a concediat.
Eu am plecat.
Noapte bună !
Iau un taxi.
Pa ! Te pup.
Mă duc la culcare.
N-ai de unde să știi dacă s-a terminat.
Ce ți-au spus ?
Mai bine mă duc la culcare.
Felicitări !
Am auzit că te muți...
... cu Emma !
Da.
Da, s-ar putea.
Da, așa că ți-am adus niște vin !
Ce...
E un vin foarte bun.
Da, știu.
L-am șutit din colecția lui Derek.
Părea scumpă.
Poftă mare !
Amândurora.
Nu, Emma nu-i aici.
Și ce facem acum ?
Să încep să mă furișez pe geam la tine în cameră ?
Doar stai în casă cu un membru al consiliului director.
Ți-am spus doar, e la Mer.
Da, nu vorbeam doar de seara asta.
O să se așeze lucrurile.
O să vorbesc cu Mer și cu Cristina. Chestia asta o să dispară.
Până atunci, da, poate ar trebui să intri pe geam.
Dar ai spus că Yang lipsește de acasă toată noaptea.
Da. Vrei să mergem sus ?
Aș vrea, dar e așa de departe.
Bună !
Am primit o grămadă de complimente pentru inel.
Îmi pare așa de rău pentru Alex și Wilson.
Da.
Nu-i așa că nu e cinstit ca noi să fim așa de fericite,
iar alții așa de triști ?
Da, ca April... afară în frig.
Mă simt groaznic.
Oribil.
Eu cu cine o să mă mai culc ?
De la spital îmi alegeam bărbații.
Tu nu-mi mai dai voie să fac sex.
Nu cred că asta a fost vreodată o problemă.
Da, mă rog...
Erai trist că nu erau decorațiuni la ferestre în casa pompierilor ?
Poftim ?
Draperii și chestiile alea care stau deasupra.
Cum le zice ?
Galerie ?
Nu.
Adică, da, sigur că ai nevoie și de aia,
dar mai și cealaltă chestie.
Ar trebui să știu asta.
Mama mea se ocupă cu decorațiunile interioare.
Toată copilăria am auzit-o vorbind despre chestiile astea.
Pe cine...
Mamă ? Bună, eu sunt.
Da. Da, știu că e târziu.
Nu, sunt bine.
Cum le zice la chestiile alea care se pun sus la ferestre ?
Nu, cealaltă chestie.
Drapaj ! Da !
Mulțumesc. Noapte bună !
Drapaj.
Erai trist din cauză că nu aveam drapaje ?
Nu.
- Nu. - Un pic acolo ?
Nu. Nu.
Nu sunt trist...
pentru că n-am avut drapaje.
Nu m-am gândit niciodată că ar fi trebuit să pun decorațiuni la ferestre.
Le introduc eu.
Mulțumesc.
- Scuze că n-am putut să vin aseară. - Bună !
Nu, nu-i nimic.
Am avut trei operații,
inclusiv o cezariană de urgență la 28 de săptămâni.
Copilul e bine.
Ce grozav !
Da, așa e. Așa a fost.
Și tu ești la fel.
Și voiam să-ți spun ceva,
dar am...
Am emoții, așa că o să-ți spun și gata.
O să ne căutăm o casă
și o să avem discuția aia jenantă
despre numărul de camere,
jenant pentru că e destul de devreme
și n-am apucat să vorbim despre copii,
iar casele au camere, și în camere stau copiii.
Așa că o să...
Aș vrea doi copii, poate trei
și am de gând să stau acasă până când vor merge la școală
și să fiu genul acela de mamă care îi duce de mână la școală,
așa că am nevoie de un cartier cu școli bune.
Te-am șocat.
La naiba !
Când am recapitulat asta în mașină
nu suna chiar a ia-mă de nevastă și fă-mi copii.
Era rezonabil.
Nu...
Este.
Ar trebui să vorbim despre asta.
Bine.
Nu sunt nebună.
Nu, nu ești nebună.
Bine atunci.
Deci ne vedem aici diseară
și mergem să ne vedem cu agentul imobiliar.
- Da. - Bine.
Pa !
Trebuie să regândim planul.
Bună ! Ce-ai aflat ?
Rory are sindromul Li-Fraumeni.
- Li ce ? - N-am auzit niciodată de el.
Nici eu nu auzisem.
E o boală genetică extrem de rară cauzată de o mutație la gena P53
care reprimă abilitatea corpului de a regla creșterea celulelor.
Birtul copil nu poate să scape de tumori.
Cum o vindecăm de un cancer, apare altul.
- Da. - E grozav.
Azi mă văd cu familia.
Aș vrea să pot să le spun că avem un plan pentru Rory.
Deci tumoarea toracică s-ar putea nici să nu fie o metastază
a osteosarcomului.
Deci chimioterapia ar fi și mai complicată.
Tumoarea de la picior ar trebui să răspundă
la doxorubicin în combinație cu cisplatin.
Fără radiații.
Aș crește riscul de apariție a noi tumori.
Tumoarea din piept e așa de bine vascularizată,
că până și o biopsie ar fi riscantă.
Cat de rară e boala asta ?
În literatura de specialitate scrie că sunt numai câteva sute de familii.
Avem nevoie de acele fișe, dar s-ar putea să dureze.
Nu și dacă îi pun pe rezidenți să se ocupe de asta.
Scuze de întârziere. Lucrez cu Hunt.
O să găsim pe altcineva. E mai importantă asta.
Fiți atenți.
Aveți altă temă.
Rory suferă de sindromul Li-Fraumeni.
E foarte rar.
Căutați informații despre toate cazurile pe care le găsiți.
Aflați ce a funcționat și ce nu.
Unul dintre voi trebuie să vorbească cu dr Karev.
E cu oncologul.
- Eu. - Ești sigură ?
Da. Oricum trebuie să dau ochii cu el.
Nu vă puteți baza doar pe internet.
Duceți-vă și la bibliotecă.
Acum.
Ross, putem să vorbim ?
Ești foarte tăcut.
Nu știu ce se petrece în capul tău,
dar dacă e prea devreme să revii la programul normal...
- ... putem să discutăm. - Nu.
Încerc doar să fiu cuminte și să-mi văd de treabă, domnule.
Dacă simți că ai ceva de spus, vorbește, fiule.
Dacă ții în tine nu te ajută nici pe tine și nici pe ceilalți.
Ultima dată când am preluat inițiativa era să moară un pacient.
Asta a fost din cauza suferinței și a extenuării.
Aș vrea să te aud mai des.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Vreau să încep din nou să operez.
Să mă ocup din nou de anevrisme.
- Derek. - Bună !
Dr Hunt.
Ar fi minunat să te avem din nou printre noi.
Pe vremuri numai asta voiam să fac.
Sunt recunoscător că s-au gândit la mine pentru proiect
și că m-ai încurajat să fac asta.
Nu e vorba de Washington sau de onoruri.
Ei caută răspunsuri
la întrebări pe care mi le-am pus toată cariera mea.
Și faptul că știu că acest proiect există acolo, undeva...
Cum să fac să mă mulțumesc iar doar cu neurochirurgia ?
Da.
Acum ai alte standarde.
Da.
Acum am alte standarde.
Am putut să-l curățăm la operație,
iar acum o să lăsăm această pompă să-și facă treaba
și să înceapă procesul de vindecare.
Ce frumoase sunt !
Sunt de la Ted ?
Nu.
Sunt de la mama ta.
Ce naiba, Lisa ! Chiar așa ?
Nu, nu e din cauza lui Ted.
Ba e din cauza lui Ted.
Ai dreptate. Nu sunt zdravănă.
Toată chestia asta m-a făcut nebună cu acte.
Sunt profesor universitar.
Ar trebui să fiu deșteaptă,
dar eu sar în tobogan
și plâng pentru că sunt distrusă
că mama mea ține la mine mai mult decât nenorocitul ăla
care nici măcar nu vorbește cu mine în public !
Ce e asta ?
Poți să-mi dai telefonul ?
Vreau s-o sun pe mama și să-i mulțumesc pentru flori.
Sigur că da.
Ai de gând să-l suni pe Ted, nu-i așa ?
Sunt un monstru.
O, Doamne !
Hei, hei, hei.
Trebuie să facem publică chestia asta.
Nu pot să am grijă când și unde pot să-mi ating soția.
Știu că e greu.
Dar șoaptele și privirile insistente de după nuntă
tocmai au început să dispară.
Cum o să le spunem...
- ... o să înceapă din nou. - Da.
În plus, îmi place că suntem căsătoriți în secret.
E sexy să ne furișăm așa.
Sunt așa de mândru că ești soția mea.
Soția mea e superbă și e și un chirurg traumatolog strălucit
și nu vreau să mă mai ascund, înțelegi ?
Asta e și mai sexy.
Deci ce facem ?
Cred că ar trebui să începem să spunem.
Într-un mediu controlat.
Numai... Doamnă doctor.
În curând trebuie să începem chimioterapia.
Am văzut-o mama stând de vorbă cu dr Bailey.
Curgeau lacrimi.
Mulțumesc pentru genele canceroase, mamă.
Dacă ai tu, le am și eu.
Tu n-ai fost bolnavă nici măcar o zi.
Tu ai moștenit genele cele bune de la tata.
Poate că nu.
O să vedem după ce primim rezultatele.
Dacă nu vrei, nu trebuie să afli.
E nașpa să știi.
Fața ta e nașpa.
Fii serioasă ! Nu glumesc.
Știu că ne place să ne purtăm ca și cum n-ar fi mare lucru
și că suntem familia care învinge cancerul,
dar de fapt nu învingem nimic.
Pot să fac față cancerului,
dar eu numai asta știu...
... cancer după cancer până la moarte.
Aș vrea să dau timpul înapoi și să nu fi aflat asta.
Poate să spună nu, nu-i așa ?
E decizia ei.
Mama și tata nu sunt de aceeași părere.
Ei spun că trebuie să aflu, ca să știu dacă atunci când mă doare capul
trebuie să iau aspirină sau să fac o tomografie.
Și dacă o să am copii, trebuie să știu...
Copii ? Tu ești un copil.
Ai înțeles ideea.
Mama și tata se dau de ceasul morții
și sună toată familia
să-i pună să-și facă testul
și vor să pună bazele unei fundații
și să schimbe lumea
și să fim familia care luptă cu sindromul Li-Fraumeni.
Cui îi pasă ce vor ei ? Tu ce vrei ?
Chiar pot să decid pentru mine ?
Chiar dacă am doar 16 ani și părinții mei spun că trebuie să știu ?
Pot să spun nu ? Pot să iau eu decizia asta ?
E viața ta.
Nimeni nu poate să te oblige să faci ceva dacă tu nu vrei.
Bună ! Am nevoie de raportul oncologic al lui Rory.
Au spus că trebuie să-i dăm și methotrexate pentru osteosarcom.
Mulțumesc.
Ce faci ?
Eu nu mă mai ascund.
Doar nu o să ne spună ei ce trebuie să simțim și ce nu.
Dacă vor să mă dea afară, foarte bine.
Parcă aveam un plan. Ce s-a întâmplat cu el ?
Era un plan prost.
Suntem adulți. Ne iubim.
Mai dă-i naibii !
Ce s-a auzit ?
E cineva acolo ?
Salut !
Poți să-mi dai și mie tricoul ?
Și pe al meu.
- Bună ! - Ți-aș fi recunoscător.
Hai de aici.
Nu !
Dr Webber. Nu e ceea ce pare a fi.
Sunt ca și concediată.
Nu suntem concediați.
Tu nu. Ești îndrumător.
Eu sunt doar un rezident de care se pot debarasa.
Regulile astea sunt doar niște prostii puse pe hârtie
ca să-și acopere spatele consiliul director.
De fapt nu le pasă.
În calitatea mea de membru ipocrit al consiliului,
vă asigur că le pasă.
Dar voi de când ați început-o din nou ?
De la nuntă.
Drăguț.
Ce-i ?
Încerc să mă hotărăsc dacă să te urăsc mai mult sau mai puțin.
Mai mult.
Dacă tot sunteți aici, am vrea să vă spunem ceva...
Nu.
Crezi că mai e la ușă ?
E o modalitate sigură de a afla.
Puteți să închideți...
Nu ?
Bună !
Am nevoie de un sfat.
Da.
Proiectul meu e practic blocat dacă nu i-l predau unui bioinginer.
Bine.
Ce mă sfătuiești ?
Să devii bioinginer.
Nu pot să-i dau lui Derek satisfacția de a lucra mai puțin
pentru că îmi face o mare plăcere să-l fac să se simtă vinovat.
El nu crede că o să primească postul, dacă asta te liniștește în vreun fel.
Știu.
Într-un fel, îmi pare rău pentru el.
Dar îmi pare și mai rău pentru mine. Urăsc să las lucrurile neterminate.
Privește altfel problema.
Aștepți ca știința să ajungă la nivelul inteligenței tale.
Sau așa:
lași pe altcineva să vadă ce se poate scoate din proiectul ăsta.
Tu te relaxezi, vezi ce poate să mai apară
și când te întorci o să ai o altă perspectivă.
O să fie nemaipomenit, ca și cum te-ai întoarce acasă.
Te-ai culcat cu Owen.
Da, așa e.
Nu începe.
Karev, zi-mi ce e.
Era hipertensivă, nu răspundea la stimuli
și când am sosit nu se auzea respirația pe partea stângă.
Am băgat un ac pentru pneumotorax în tensiune.
Va trebui s-o intubăm.
Bine.
Ariel, du-te să-i cauți pe părinții voștri.
N-am reușit s-o trezesc când a început să sune aparatul.
- Am încercat, dar... - Nu e vina ta.
O ajutăm noi pe sora ta, bine ?
Du-te să-ți cauți părinții. Haide ! Acum !
De unde naiba a apărut tot sângele ăsta ?
Posibil că tumoarea a plesnit. Trebuie s-o ducem în sala de operații.
Am mai găsit un caz de Li-Fraumeni la Chicago.
Tipul ăsta are aproape aceleași tipuri de cancer ca și Rory.
Au încercat chimioterapia neo-adjuvantă ca să o micșoreze,
apoi operație și după aia...
Da ?
Și după aia a murit.
Îmi pare rău că trebuie să-ți spun asta
și vreau să mă crezi că nu o spun din răutate,
dar cred că ar trebui să fiu eu cea care îți spune.
Așa.
Jackson și April sunt încă împreună.
Poftim ?
Webber a dat peste mine, Alex și ei într-o debara.
Nu pricep.
Știu că încercai să-i pedepsești
atunci când ai depus plângerea, dar ei sunt bine mersi, Steph.
N-au nicio problemă.
Singura care o s-o pățească sunt eu !
O să mă oblige să mă despart de Alex !
Dar parcă tocmai vă despărțiserăți.
Nu, ne-am prefăcut.
Nu mai pricep nimic.
Știi ce trebuie să faci când ai inimioara frântă, Steph ?
Să discuți cu prietenii tăi.
Nu să depui o plângere !
Nu știu de câte ori trebuie să repet asta.
A fost o plângere anonimă...
O plângere anonimă, pe care o depui
atunci când ți-e frică că dacă află ceilalți că ai depus-o tu,
te-ar trata cu dispreț
în loc să înțeleagă sau să încerce să înțeleagă
că nu e vorba de o chestie frivolă pe care ai făcut-o
când aveai inimioara frântă,
ci de o decizie pe care ai luat-o atunci când simți
că îți este afectată educația.
Nici nu știu de m-am mai obosit.
Trebuia să-mi pun numele pe ea.
Această meserie este un privilegiu și un dar,
iar noi îl risipim.
Aproape că era să-mi pierd locul în acest program
pentru că am fost distras... de Dr Yang.
Cu toții vă lăsați distrași și asta vă afectează munca.
Avem acum o șansă să o salvăm pe fata aceasta.
Și am o idee.
Poftim.
Te-ai culcat cu Yang ?
Toate sunt încurcate aici.
Tumoarea s-a prins de tot ce e pe aici.
Asta e.
Să încercăm pensarea aortei.
S-ar putea să oprească temporar hemoragia.
Acum trebuie doar să-i găsesc sursa.
Pacientul acesta a supraviețuit la șase tipuri de cancer.
Erau pe calea cea bună.
Da, dar a murit dintr-o complicație chirurgicală.
Deci dacă am combina ablația prin radiofrecvență
cu o abordare anterioară de rezecție în bloc...
Da.
Fibrilație ventriculară. Încep masajul cardiac.
Încarcă defibrilatorul la 10.
Nu, nu, nu.
Uite.
Asta ne oferă control local mai bun.
Ca să putem trata tumoarea
fără a afecta țesutul pulmonar sănătos.
Exact.
Încarcă la 20.
Liber.
Bun. Îi bate inima.
Slab, dar suficient.
Hai să găsim sursa hemoragiei.
Și putem să facem o biopsie dacă tot ajungem acolo
ca să adaptăm chimioterapia exact pentru tumoarea ei.
O să funcționeze.
Da.
Hai să mergem să-i spunem lui Webber.
Am găsit ! Știm ce trebuie făcut !
Începem cu ablația prin radiofrecvență.
Apoi scoatem restul.
Iar țesutul sănătos rămâne sănătos.
Iar chestia bună e...
Că se poate face o biopsie.
Cu care să îi stabilim chimioterapia potrivită.
Nu o să funcționeze.
Poate că ar fi mers.
E o propunere bună,
dar Rory a avut o hemoragie intratoracică.
Se pare că ajunsese la aortă. Am făcut tot ce se putea.
A murit ?
A murit.
Am încercat tot ce se putea.
Nu.
Dumnezeule !
Ne pare rău.
Am și eu asta ?
Gena... aș vrea să știu dacă o am.
Nu acum, draga mea. Nu e momentul pentru asta.
Ba acum e momentul, mamă.
Vreau să știu.
Voi știți.
Dr Bailey v-a spus.
Ariel.
O am și eu ?
Da.
E în regulă. Sunt bine, mamă.
Întotdeauna mi-am dorit să fiu ca ea, și acum sunt.
Sunt exact că Rory.
Pe bune ? Webber ne-a pârât ?
Niciunul dintre noi nu-și dorește să fie aici, Karev.
Și atunci de ce suntem aici ?
Ai o relație cu o subordonată, și asta e împotriva regulamentului.
Chiar trebuie să vorbim despre viața mea personală ?
Nu-mi face nicio plăcere, Alex, dar mă obligi să fac asta.
Îmi dau seama că nu putem reglementa ceea ce simți pentru cineva.
Și, desigur, e treaba ta ceea ce faci la tine acasă.
Nu cerem decât ca atunci când ești la serviciu
lucrurile să rămână strict profesionale.
- Ce prostie ! - Alex.
Da, voi vă permiteți
să vă vedeți de relațiile voastre, de inelele voastre,
de viețile voastre fericite
doar pentru că sunteți căsătoriți ?
- Karev, stai jos. - Nu !
N-o să las o gașcă de ipocriți
să-mi dicteze să-mi țin pantalonii pe mine la serviciu
când de fapt tot ce avem azi aici
a pornit de la voi toți care vă pipăiați prin dormitoarele de serviciu !
Mi-a ajuns ! Pedepsiți-mă ! Nu-mi pasă !
Nu ăsta este modul în care voiam să vă anunțăm,
pentru că ar părea că încercăm să dregem busuiocul,
ceea ce nu e cazul.
- Dar... - Noi suntem căsătoriți.
Poftim ?
Da, April e soția mea.
Așa că aventurile noastre din debara nu încalcă nicio regulă.
De când ?
De la nuntă.
Cealaltă nunta a mea.
Kepner, continui să mă surprinzi.
Felicitări !
Mulțumim.
Bine.
Cred că ar trebui să plec.
Îmi pare rău. Baftă !
Ai nevoie de mult curaj ca să depui plângerea aia,
curaj pe care eu nu l-am avut.
Jo o să fie foarte supărată pe mine, nu-i așa ?
Da, așa e.
Să ne ascundem după un pahar ?
- Da, te rog. - S-a făcut.
Shane, noi mergem să bem. Tu vii cu noi.
Poți să încerci să te ferești de o pacoste.
dar nu poți să te ferești prea mult timp.
O să-i trimiți flori, o să-i ceri iertare,
iar apoi n-o vei mai vedea niciodată.
Ies acum.
Bine.
Spune-i că sărută ca un fund de țestoasă.
Se desparte de el în numele tău ?
Nu sunt în stare să fac asta. Sunt nebună.
Primul pas e să recunoști că ai o problemă, nu ?
Fără aventuri secrete, fără bărbați însurați.
Ce faci week-end-ul ăsta ?
Ești superb.
Și deja m-ai văzut goală.
Așa că ai putea să mă scoți la cină.
Am deja program cu soția, așa că...
Prinsă într-un tobogan de gunoi... pățită.
Crevete înfipt în picior... pățită.
Făcută de râs în fața doctorilor mei... pățită de două ori.
Da. Pare suficient. Acum pot să mor.
Ar trebui să poarte verigheta.
Nu e corect să arate așa și să umble fără verighetă.
Sunt perfect de acord.
Există o singură modalitate de a o scoate la capăt.
E o idee interesantă.
Mi-aș fi dorit să o putem pune în practică.
Poate că o să fim pregătiți pentru sora ei.
A fost... o muncă de echipă.
Nu vreau să mă entuziasmez, dar încep să cred
că o să pot scoate ceva din copii ăștia.
Warren !
Dr Bailey, noi mergem la Joe's.
Poate să vină și Ben ?
Du-te.
Du-te să te joci cu prietenii tăi.
Dar nu sta până târziu.
Ești sigur că vrei să vii ?
Parcă ne faci în ciudă.
O să vedeți voi.
Ajung eu și acasă astăzi...
Trebuie să ripostezi.
Nu înțeleg.
Azi dimineața ne pregăteam să ne căutăm o casă,
iar acum vrei să ne despărțim.
Credeam că știu ce vreau.
Ce, casa, copiii sau pe mine ?
Emma, îmi pare rău.
Nu.
Nu am nevoie de păreri de rău.
Vreau o explicație
pentru că ultima dată când am verificat, adică azi dimineață,
eram amândoi pe aceeași direcție, iar acum nu mai suntem.
Ce s-a schimbat ?
Vreau să găsesc seara acasă pe cineva la fel de pasionat de muncă...
Sunt.
Emma, tu...
tu ai renunța la chirurgie pentru o familie.
Și asta e o problemă ?
Nu. E minunat... pentru tine.
Și vreau să ai parte de asta...
O casă plină de copii.
E un viitor minunat.
Dar eu vreau să vin acasă și să discut despre operațiile zilei.
Ne dorim lucruri diferite.
Deci e vina mea.
Emma, nu fii așa.
Te rog. Lasă-mă să plec.
Emma, Emma...
O să-mi chem un taxi.
Pot să aștepți câteva minute ca să plec eu înaintea ta ?
Și dacă ai norocul să scapi cu viață...
oprește-te puțin să te bucuri de asta.
M-au sunat de la Casa Albă.
Ai primit postul ?
Nu, e și mai complicat.
De-aia procesul de selecție era așa de riguros.
Vor să fiu în consiliul consultativ.
Mai precis, să îl conduc.
Ești furioasă.
Nu.
Nu sunt furioasă.
Mă bucur pentru tine.
Dar nu e suficient loc
ca eu să avansez în carieră
în timp ce tu conduci chestia aia.
Derek, e frustrant.
Vino încoace.
Ce faci ?
O să fac dragoste cu soțul meu...
pentru că trei săptămâni e prea mult.
Și mi se pare foarte sexy postul tău prezidențial.
Și putem să ne certăm mai târziu.
Bine. S-a făcut.
... Înainte să ridici din nou garda,
gata pentru o altă confruntare.
Traducerea și adaptarea: ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro