- La mulți ani, domnule! - Mulțumesc!
La mulți ani, Richard!
Ai auzit-o pe ea, altfel nu știai.
Sunt vinovat.
Treci pe la mine la sfârșitul turei?
Trebuie să discutăm orarul operațiilor tale.
- Chiar așa? - Da.
Catherine a lăsat să se înțeleagă că vine azi aici.
Presupun că se face ceva.
Stai liniștit, îmi plac surprizele.
Serios, e vorba de programarea operațiilor tale.
Bailey, tu nu poți să mă minți.
Nu știu nimic de nicio petrecere.
La mulți ani!
Dar să știi că am ceva pentru tine.
Nu trebuia să te deranjezi, Owen!
Nu m-am deranjat, e din partea spitalului.
Să vii la mine la sfârșitul zilei.
E TIMPUL SĂ TE PENSIONEZI?
Există o etapă prin care se trece în timpul nașterii.
E partea cea mai grea.
Se numește etapă intermediară.
La mulți ani!
Era...
Ai împins din răsputeri atât de mult timp,
încât ești istovită, epuizată.
Dar nu se vede rezultatul strădaniei tale.
- Doamne, ia uite-o, draga de ea! - Nu e ea,
e o mașină și e fragilă. Să n-o atingi.
Scuze. Sunt surescitat.
- N-o să printezi nimic deocamdată. - Nu asta trebuia să fac?
M-ați angajat să ajut la reconstruirea venelor porte.
M-ați ales dintr-o sută de bioingineri.
Am alcătuit câteva modele.
- E grozav! - Nu, e îndrăzneț.
Nu atingi nimic până nu citești toate informațiile despre testele noastre.
Materialele sunt acolo, dă-i drumul și apucă-te de treabă.
Minunat. Pot să ating scaunul?
Stai cu ochii pe el. Să nu atingă nimic.
- Vreți să-l supraveghez când citește? - Da.
În timpul acestei etape intermediare simți că nu poți merge mai departe.
Dar asta e din cauza faptului că ești aproape de final.
Fiul dv are patru ani?
Da, patru.
- Și a avut două operații nereușite? - Dar canalul dv e funcțional, nu-i așa?
Bebelușul Nathan o duce bine.
Da, a avut succes în cazul lui Nathan.
Acest studiu clinic trebuie să stabilească anumite aspecte ale procedurii.
- Dar va primi canalul? - Dacă va fi ales pentru studiu.
Dr Yang are ultimul cuvânt. Eu îi voi înmâna materialele dv.
Numărul 14 arată bine.
O conexiune cavo-pulmonară totală care reduce semnele timpurii de obstrucție.
Există indicii de...
Astăzi alegi subiecții pentru cercetare?
- Cum merge? - Bine. Shane discută cu candidații.
Eu văd doar inimile. Nu vreau să fiu influențată.
E greu de găsit candidați care îndeplinesc toate criteriile.
Tu ai nevoie de asta.
De un ventricul stâng subdezvoltat?
Nu! De un algoritm.
Un mod științific de alegere a perechii perfecte.
Introduci criteriile pe care le vrei
și ți se prezintă doar candidatele care corespund.
- Adică matrimoniale pe internet. - Așa e. Există deja.
N-am nevoie de o parteneră. Pricepi?
Să mă ții la curent cu inimile.
- Cât durează să-l speli? Zece secunde? - Nici mie nu-mi place bucătăria murdară.
Dar bolurile murdare din chiuvetă n-o fac și mai murdară.
Dumnezeule!
Dacă l-ai băgat și pe El în discuție, o să le spăl diseară.
Uite-o pe mama ta.
Nu pare veselă.
- Vino. N-o să se întâmple nimic. - Bine...
- Dar i-ai spus, nu-i așa? - Ei? I-am spus.
Cum a primit vestea?
Așadar...
Înțeleg că trebuie să vă felicit.
- De când ai durerea asta, Greg? - Apare și dispare...
- De zece ani. - De zece ani?!
De când ne-am căsătorit. Nu vrea să meargă la doctor.
Abia am dat de legea protecției pacientului. Sunt colecționar de vechituri.
Vând lucruri în piețele de vechituri. Nu acoperă asigurarea de sănătate.
E o tumoare aici.
- Cancer. E cancer? - Jodi...
Ce e?
Nimic.
Nimic. Poate să fie ceva minor.
Vom afla mai multe după ce facem o tomografie.
Știam eu că trebuia să venim mai devreme.
Ce-ați văzut? De ce sunteți așa de veselă?
Fă-i tomografie și să nu vorbești cu nimeni despre asta.
M-ai chemat? Bună, Callie.
Ce s-a întâmplat cu operația mea? Trebuia să scot senzorii lui Will Mitchell.
- Am aflat că operația a fost anulată. - Da, de aceea te-am chemat.
Dr Torres mi-a vorbit despre un conflict privind proprietatea intelectuală.
- E vorba despre senzori? - Da, e vorba de senzorii noștri.
Haideți să discutăm. Sunt sigur că vom găsi o soluție.
- Ea cine e? - E Paula.
E avocata mea.
Este?
Este!
Ce să fie?
Privește-l, Murphy! E magnific!
E o tumoare. E o tumoare mare, dar...
Dumnezeule!
Vom avea nevoie de reconstrucție 3D și de...
Dr Bailey, ai analizele...
- Am zis să nu vorbești cu nimeni! - N-am vorbit!
- Acolo e... - Da! Vorbește mai încet!
- Vreau să lucrez și eu la caz. - Nu! E al meu.
E al nostru.
- Cheamă-l pe dr Webber. - De ce pe el?
Fiindcă e ziua lui.
Voi preda materialele dv dr Yang.
- Mulțumim. - Vă anunțăm noi.
Scuzați-mă.
Bună. Am venit pentru studiul clinic.
- Cum te numești? - Sheryll Jeffries.
Dar nu sunt pe listă.
Idioata aia de asistentă a zis că nu mă încadrez.
Eu sunt ceea ce căutați.
Sindromul hipoplaziei ventriculului stâng, cu minim o operație nereușită. Eu sunt.
Îmi pare rău, Sheryll.
- Studiul e pentru pacienți peste un an. - Am 17. Sunt pacientă la pediatrie.
Căutăm pacienți care n-au ajuns la pubertate. Copii care sunt în creștere.
Perfect! Tocmai am avut o creștere spontană.
De când am rămas gravidă, e prima dată când cineva spune că sunt prea mare.
Trebuie să nasc peste trei săptămâni. Vreau o inimă care să reziste.
- Și de ce trebuie s-o văd eu? - E cadou de ziua dv.
Ajunge cu discuția despre ziua mea.
Există chirurgi buni care au trecut de 70 de ani.
- Iar eu mai am destul până acolo. - Uită-te odată la monitor.
La monitor...
Să vedem.
Măi, măi, măi!
Ăla e un picioruș?
- Și o coloană vertebrală. - Așa e.
E un făt în făt.
Așa e.
- Omul și-a absorbit geamănul? - Așa e.
- N-am văzut asta niciodată. - Nici eu!
Super tare!
La mulți ani!
Ia te uită!
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 16
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB Comentarii pe www.tvblog.ro
Un contract de dragoste?
De unde l-a luat Grey? Din casa de vis a lui Barbie?
Nu, e pe bune, jur.
Confirmăm că orice relație sexuală și sau amoroasă
este voluntară.
Mi se face pielea ca de găină.
Trebuie să depunem jurământ în fața zeilor spitalului?
Alex, avem o operație de fundoplicatură. Ți-am trimis ultimele analize.
- Ce-i asta? - Ceva foarte tare.
Întâi intrăm pe cale orală, apoi prin buric
să refacem refluxul gastro-esofagian fără să lăsăm cicatrici.
- Asta face toată distracția. - Chiar că pare distractiv.
Vezi? Ai putea să te ocupi de asta. Semnează și te întorci la pediatrie.
Bine. Nu semnez.
- Am un frate geamăn? - Ai avut. În uter.
- Scârbos. Și-a mâncat fratele? - L-a absorbit.
Mai degrabă l-a încorporat. Greg, te-ai dezvoltat în jurul lui.
- Lăsați-mă o clipă. - E periculos? Îl poate omorî?
Nu. E inofensiv în multe cazuri, dar la Greg e sursa durerii.
Asta arată că va provoca probleme, dacă nu le-a provocat deja.
Vestea bună e că am reușit să programăm operația de eliminare pentru azi.
Nu mai vorbiți așa despre el! Lăsați-o mai moale.
Abia am aflat că am un frate.
Regret, Sheryll, aș vrea să te ajut, dar regulile sunt reguli.
- Ocolește-le. - Nu pot.
- Te rog, Sheryll, dacă aș fi putut... - Cred că mi s-a rupt apa.
- Am nevoie de un scaun cu rotile! - Aduc imediat!
Și sună la sala de nașteri!
Să-l chem pe tatăl copilului, pe părinții tăi?
Părinții mei nu vorbesc cu mine. Nu știu cine-i tatăl,
probabil de asta nu vorbesc părinții cu mine.
Dar poți s-o chemi pe dr Yang. Spune-i să facă o excepție.
E prea mare. Să-ți amintesc când începe pubertatea, Ross?
Știu, dar m-am gândit să uităm de reguli.
Și să denaturăm rezultatele studiului? Ți-am spus...
Nu vreau să știu nimic despre pacient ca să nu fiu influențată.
Vreau să văd doar inima. O inimă care a suferit
o operație anterioară de corectare a defectului,
iar acum e în stare gravă
și e în corpul unui copil cu vârsta între unu și 12 ani.
O inimă în dezvoltare. E cazul aici?
Mă gândeam la chestia asta cu matrimonialele pe internet.
- Durează cinci minute... - De asta m-ai căutat?
- Ai spus că e urgent. - Păi e. O să fiu ocupată cu studiul.
Iar tu ai nevoie de cineva pentru nopțile ploioase din Seattle.
- Să scrii așa în profil. - Trebuie să închid.
Callie, nu e vorba de tine. Am semnat un contract cu ei.
Pe care n-aveai dreptul să-l semnezi. Ai cedat ceva care era al nostru.
- Ieri am fost împreună și n-ai zis nimic. - Eram la o întâlnire cu copiii.
Rochia păpușii Sophiei e la noi. Zola a crezut că e a ei.
- Ce înseamnă asta? - Așa tată, așa fiică.
- Deviem de la subiect. - Ai dreptate.
A fost lipsit de profesionalism. Trebuia să spun așa:
Senzorii sunt bunuri pe care le-am dezvoltat împreună
pentru a servi la cercetarea pe care eu am început-o
și la care te-am invitat să iei parte.
Dacă ai intenția să-mi împiedici accesul la ele,
voi cere să fii urmărit penal și voi cere pedeapsa maximă.
- Bine spus! - E o prostie.
Nu aveți dovezi.
Înainte să recurgeți la litigiu,
dați-mi voie să discut cu consiliul de conducere.
Poate găsim o soluție care să convină ambelor părți.
Între timp, vreau să nu mai discutați despre această chestiune.
Ne-am înțeles?
Sunt sigură că a fost un șoc. Și eu am fost șocată.
Nu-mi imaginez ce simțiți.
Adică îmi pot imagina, fiindcă...
Știi ce, iubito? Las-o baltă. Nu-i pasă. Dar eu știu de ce-ai venit, mamă.
Puteam să te scutesc de un drum. Am vorbit deja cu Mike Farris.
Momentul potrivit ca să vorbești cu Mike era până să fii prins în cursă în șopron.
- Cine-i Mike Harris? - Farris. Avocatul Fundației Avery.
Ne apără interesele economice.
Sugerați că vreau banii voștri?
- Habar n-am ce vrei, dragă. - De ajuns.
Nu poți să dai buzna aici și să pui în discuție caracterul soției mele.
Vrei să discutăm despre caracterul ei?
A părăsit un bărbat în fața altarului. I-a frânt inima și l-a umilit
în fața tuturor celor pe care-i iubește.
N-am idee de ce e în stare, ca să nu mai vorbesc despre tine.
Nu mă interesează banii voștri.
Minunat! Asta am spus și eu când m-am măritat.
Știi ce-am făcut? Am semnat un contract prenupțial.
Am spus că mă ocup eu. E total nepotrivit.
Nepotrivită a fost logodna
care a durat vreo 15 minute la o oprire pe autostradă.
Din fericire, contractul postnupțial a fost creat pentru asemenea situații.
Întâlnirea a luat sfârșit.
- Jackson... - S-a terminat!
Uită-te la el...
Semnez nenorocita aia de hârtie. Nu mă deranjează deloc.
- Nu semnezi nimic. - De ce? Nu vreau banii tăi.
Pe tine te vreau. Contractul ăla e doar în caz
de divorț, ori noi nu divorțăm.
- Așa că nu contează. - N-are importanță.
Asta trebuie s-o discutăm noi când vom fi pregătiți.
- Nu când vine ea să dicteze termenii. - Dar o s-o liniștească.
Acum fac parte din familie.
Nu cred că o ofertă de pace e un lucru de lepădat.
Tu ești un om mai bun decât mine.
- Așa e. - Și decât ea.
Sunt mai bună decât toată lumea.
Nu chiar acum.
Putem s-o lăsăm să mai fiarbă puțin.
Stai așa.
Fii serioasă!
Te urăsc.
Nu-i așa? Vrei și tu să vezi?
Nu. Eu vreau să lucrez la imprimanta aia.
Iar eu trebuie să mă asigur că nu face asta.
- Pe bune? - Da. Nu...
Și în loc de asta uite ce faci.
Fii serioasă!
- Fie. Ce aveți acolo? - Fii atent.
Ai mai văzut vreodată așa ceva?
Doamne sfinte!
Nici nu voiam să văd vreodată! Ce e asta?
E un fetus într-un fetus.
Pe care eu nu pot să-l văd pentru că trebuie să stau aici.
Să știi că pot să citesc fără să fiu supravegheat...
- Fac asta de ani de zile. - Ăsta nu e citit.
Asta e lălăială. Citește.
Mi-a făcut plăcere, dar trebuie să scot un om dintr-un om.
- Vrei să-ți mai arăt o dată? - Nu, mulțumesc.
Asta... cum ar funcționa?
Teoretic.
Puteți pleca. Să vină și alții.
Toată lumea trebuie să vadă asta
pentru că e un fel de cometa Halley din cariera voastră,
așa de rară, minunată și trecătoare...
Dr Hunt, pot să vă ajut cu ceva?
Da, am venit să arunc și eu o privire.
Știi că e coadă.
Tu...
Vorbești serios?
Sunt cât se poate de serios.
Copiii ăștia vor să învețe. Coada e acolo.
Mulțumesc.
Vedeți că geamănul absorbit
e alimentat cu sânge din artera renală.
La prima vedere, nimic deosebit.
Dacă te uiți mai atent... Mona Lisa.
O să începem prin îndepărtarea adeziunilor.
- Apoi putem trece la... - Nu o să-l scoatem.
Ce vrei să spui?
Doar ai auzit ce-a spus.
Micul meu geamăn este o raritate.
Da.
Așa e, Greg, dar tot trebuie să-l scoatem.
Vreți să o distrugeți pe Mona Lisa?
Nu.
Nu îmi dau consimțământul.
Tu refaci inimi de copii,
Derek mapează creierul, iar eu...
O să faci cea mai tare operație din lume.
Te rog, spune-mi că apasă pe...
Nici măcar nu e aproape de inimă.
Bună! Ai văzut asta?
Geamănul absorbit?
Tehnic, e un caz pediatric.
Nici să nu te gândești. Eu numai pentru asta trăiesc.
E supărată din cauză că a lăsat un șoarece de laborator să umble prin laboratorul ei.
Mănânci baconul ăla?
Nu, e ca și cum ți-ai lăsa copiii cu o bonă.
Tu îi spui să îi culce la 7, dar o să facă asta?
Sau o să-ți bea toată tequila, o să leșine,
o să lase gazele deschise, o să explodeze casa
Și toată lumea o să moară?
Ce zici de ea?
- Arată bine, nu? - Ai renunțat la bărbați?
Nu, pentru Owen.
E un site de matrimoniale pe internet.
Sunt pagini întregi cu femei ca asta.
- Owen ar trebui să facă asta, nu? - Da.
Dar nu e mai bine te culci tu cu el în continuare?
Cel puțin pentru voi e legal.
Jo nu o să semneze prostia aia de contract de iubire pe care mi l-ai dat.
De ce nu?
Nu știu. Poate pentru că e o prostie?
Știam eu că nu trebuia să i-l dau.
Spune-i că e doar o foaie de hârtie nenorocită.
Dacă fuge, să știi că dau vina pe tine.
- Arată de parcă ar avea 20 de ani. - E drăguță.
Îl urăsc pe soțul tău.
Owen a spus să nu vorbești despre asta.
Dar nu vorbesc despre asta, vorbesc despre mine.
Îl urăsc pe Derek Shepherd. Da? De ce?
Pentru că un hoț nenorocit și arogant.
Sunt complet de acord.
Ce ziceți, fetelor, arată bine?
Da, foarte.
Iar acum te urăsc pe tine.
Drăguț!
O, nu. Nu, nu, nu.
Trebuie să plec.
Ce ai făcut?
L-a convins să nu se opereze.
Acum își iubește frățiorul...
Nu poate să se despartă de el.
Poftim?
Explicam cât de ieșită din comun este situația în care se află.
Se pare că vorbele mele i-au mers la suflet.
Și acum ce să-i spunem?
Cum îl facem să se răzgândească?
Spune-i că ar putea să-i afecteze tensiunea arterială.
- Spune-i că s-ar putea să explodeze. - Spuneți-i că-i un demon.
- Asta e bună. - Gata, încetați!
Eu am stricat-o, eu o repar. O să vorbesc eu cu el.
- Și ce o să-i spui? - Nu știu!
Vin cu tine.
E cea mai urâtă zi de naștere din viața mea.
Bună! Ai vorbit cu dr Yang?
Au! Mamă, Doamne!
Ce a spus?
N-a spus nimic.
Era ocupată.
La naiba!
A spus nu. A spus nu.
Au spus că o să mor înainte de 15 ani.
M-am lăsat de școală.
Am fugit de acasă. Am făcut sex.
Am copilul ăsta deoarece credeam că urmează să mor.
Acum, că se naște, chiar îmi doresc să trăiesc.
Vreau să am șansa să fiu mama ei.
Vă rog, puteți s-o aduceți aici pe dr Yang ca să vorbesc cu ea?
Pentru copilașul meu.
Respiră.
Respir!
Bună! Ce fa...
Ce faci?
Pacienții post-operatorii ai lui Webber.
El se ocupă de fetusul din fetus, iar eu m-am ales cu asta.
Eu mă duc să fac fundoplicatura,
Și dacă ai fi la pediatrie ai putea să vii și tu.
Nu.
Mi s-a părut o nebunie atunci când mi l-a dat Mer
și știam că nici ție n-o să-ți placă.
Dar e doar o foaie de hârtie pe care scrie că...
E un document cu valoare juridică, Alex, nu e doar...
Care e problema ta?
Din experiența mea, atunci când semnezi un act
sfârșitul e inevitabil.
Semnezi un certificat de căsătorie și iubirea trece.
Ea a semnat un ordin de neresuscitare acum două zile.
Iar acum ce crezi? Îl folosește.
Alex. Pacientul nostru e pregătit.
- Pentru ce? - Pentru fundoplicatură.
Asta e chestia aia revoluționară
care se face numai în câteva spitale de pediatrie de vârf?
Da.
Bine. Hai să-i dăm drumul.
Nu vorbesc cu tine.
Bine, atunci ascultă-mă.
Dacă ai înțelege ce poate să facă proiectul de mapare a creierului,
ai fi de acord să împarți tehnologia
S-o împart?
Acum o împart? Tu o furi.
O furi.
Callie, sunt mai multe celule nervoase în creier
decât oameni de pe pământ.
Vrem să înțelegem cum interacționează toți acești neuroni,
așa că o să începem cu un grup mai mic,
cum ar fi mulțimea oamenilor din acest spital.
Și o să aflăm
cum interacționează unul cu altul și cum comunică.
- Te rog încetează. - Și apoi trecem mai departe.
Nu mă mai trata de sus, bine?
Vrei să spui că treaba ta e mai importantă decât a mea.
Vreau să spun că treaba mea o ajută pe a ta.
Va revoluționa viziunea noastră despre ce înseamnă să fii om.
Da, dar n-ai fi avut senzorii, dacă n-ar fi fost treaba mea, egoistule.
Egoist?
Stai să-ți desenez.
Acesta ești tu.
- Sunt o steluță? - Nu.
Te crezi buricul pământului.
Dar seamănă și cu un anus.
Oricum ar fi, ți se potrivește.
Sheryll, dumneaei este dr Yang.
Bună!
Dr Yang, v-aș lua în brațe, dar
Respiră acolo. Pot să aștept.
Nu, sunt bine.
Doctorul meu voia să mă pună pe lista de transplant,
dar am auzit de succesul pe care l-ați avut cu bebelușul Nathan.
Dr Ross, aceasta este pacienta despre care mi-ai vorbit deja.
Știu că vă interesează doar copiii mai mici,
dar, vă rog, ați putea...
Vă rog!
Ia să te ascult.
- O, Doamne! Vă mulțumesc din suflet. - Bine.
Ai un ușor murmur, dar, în afară de asta, ești bine.
Obstetricianul îți va monitoriza funcția cardiacă
și mă va anunța dacă apare vreo complicație.
Mult noroc!
Dr Ross, ai un minut?
Îmi pare rău.
Nu voia decât o șansă să-și susțină cauza.
Ai depășit limita. Deja spusesem nu.
Știu că am greșit. Îmi pare rău.
Pur și simplu nu îndeplinește condițiile stabilite.
Știu că e greu pentru că e vorba de copii care sunt pe moarte.
Și fiecare are povestea lui, viața lui și familia lui...
Ea n-are!
- Părinții ei nu mai vorbesc cu ea. - Ross, încetează!
Ești prea implicat emoțional și i-ai dat speranțe deșarte.
O să-i fie și mai rău acum când o s-o refuzi.
Fă-ți meseria.
Mi-ați adus hârtiile de externare?
Nu.
Cred că trebuie să te răzgândești.
Trebuie să-ți scoatem asta, Greg.
Dr Weber, ați spus că e ceva nemaipomenit de rar.
Și e al meu.
Oamenii aruncă tot felul de lucruri
fără să știe ce valoare au gunoaiele de care se descotorosesc.
Cu asta mă ocup eu, cu găsitul comorilor în gunoi.
N-a trebuit să cotrobăi prin vechiturile cuiva ca să găsesc asta.
Era în mine de la bun început.
E doar un ghem de oase și dinți.
Nu e o cutie nenorocită de casete video.
Am mai vorbit despre asta.
Analogicul revine în forță.
Dacă ceva e rar nu înseamnă că e și valoros.
Inima e valoroasă, ficatul e valoros.
Să știi că eu sunt de partea lui Greg.
Ba nu ești.
Oamenii renunță prea ușor la unele lucruri.
Se descotorosesc de oameni uite așa.
Au terminat cu tine și te aruncă la gunoi.
- Domnule. - Nu o să fac asta, Greg.
- Încetați! - Da, încetează.
Greg, îți fac o propunere.
Dacă mă lași să scot acest fetus în fetus,
promit că nu-l arunc la gunoi.
O să-l pun într-un borcan și o să poți să-l iei acasă.
Doar nu vorbiți serios.
O să arate mult mai bine pe un raft decât la tine în burtă.
Și o să-ți treacă și durerea.
Puteți să faceți asta?
Fac asta mereu.
Totul se rezumă așa:
proiectul meu de cercetare e la fel de important ca al tău.
Tu vorbești despre neuroni microscopici,
eu despre a face un om să meargă din nou.
E la fel de important!
și dacă nu era proiectul meu tu n-ai fi ajuns să faci senzorii ăștia.
Senzorii au fost răspunsul la o întrebare pe care ți-am pus-o eu.
A fost răspunsul meu!
Nu porni lupta asta, Callie. Nu vrei să faci asta.
De ce, pentru că ai avocați guvernamentali acum?
- Nu o să mă las intimidată. - Nu ai niciun caz!
Pe materiale e numele meu, pe patent e numele meu!
Sunt ai mei. Poți să auzi asta de la mine acum
sau poți să auzi același lucru de la judecător la tribunal.
Eu îți sugerez să nu-ți irosești timpul și banii.
Ascultă-mă... sunt prietenul tău.
Îmi pare rău.
Mă simt îngrozitor de prost.
Există un motiv pentru care te simți prost.
Ceea ce faci e greșit, și tu știi foarte bine asta.
Nu ești obișnuit să răspunzi în fața altora,
dar acum te-a sunat președintele în persoană.
Și te temi să refuzi...
Chiar dacă știi că e complet greșit.
Ești un om bun.
De-asta te simți prost... pentru că așa și trebuie.
Ai deja cu șapte. Te-ai mișcat repede.
Știu ce vreau.
Ți-ai făcut profilul?
Ce anume? Chestia cu matrimonialele? Nu.
Cristina, am stat toată dimineața să caut o soluție
pentru problema asta dintre Torres și Shepherd.
- N-am avut timp. - Stai jos. Ți-l fac eu.
Descrie-te.
- Nu. - Încăpățânat.
Nu sunt încăpățânat.
- Sunt doar... - Inteligent, atletic.
Sunt prea ocupat ca să...
Un profesionist ocupat caută... Ce anume?
Nimic. Nu caut nimic.
Caută pe cineva la fel, pe cineva la fel pasionată de munca ei..."
pe cineva... Haide. Cum?
Bine.
Pe cineva care nu vrea să gătească
sau să dea jos din pat într-o zi liberă.
Pe cineva care doarme așa de liniștit
că e nevoie să-i verific pulsul din când în când.
Pe cineva care a suferit...
și înțelege suferința.
Eu aș scrie ceva mai vesel.
...până în punctul în care nu trebuie să spun nimic.
Doar să se uite la mine și să vadă cine sunt și ce simt și să accepte asta.
Să nu încerce să mă schimbe, să nu vrea să mă schimbe.
Pe ea o caut.
Sunt miliarde de oameni.
Dar cred că există o singură EA.
Sunt încântată să semnez documentul acela.
Minunat!
Nu am pix.
Nu, iubito, nu îl semnezi aici și acum.
Îl citești împreună cu avocatul tău
și el va discuta apoi cu avocatul familiei noastre.
Voi consulta un avocat.
Bine.
Acum să vorbim despre copii.
Dumnezeule!
O să aveți copii?
- Da. - Da.
Da. Am spus da.
Ce religie vor avea?
Nu știm.
Încă nu am vorbit despre religia
pe care o vor avea sau nu copiii noștri ipotetici.
Poate că ar trebui să purtați această discuție.
Copiii Avery vor fi membrii consiliului de administrație al fundației Avery.
Fundația controlează fonduri caritabile de 480 de milioane de dolari
pentru progresul medicinii.
- Da. - Poftim?
Copiii voștri, de la vârsta de 15 ani,
vor începe să asiste la ședințele consiliului,
ca să înceapă să învețe mersul treburilor, așa cum a făcut și Jackson.
La împlinirea vârstei de 18 ani primesc un loc în consiliu.
Devin membri cu drept de vot.
Tu ești creștină, credință care pune pe primul loc viața.
Așa este.
Copiii tăi vor fi învățați că cei care susțin
că oamenii au dreptul de a-și hotărî singuri soarta ajung în iad,
că de-aia tatăl și bunica lor o să ajungă in iad?
N-am spus că se duce cineva în iad.
E mult mai complicat de atât.
Vor înceta să mai ajute instituțiile medicale
care fac avorturi sau oferă informații despre avorturi,
cum ar fi acest spital?
Vor vota să oprească susținerea cercetărilor cu celule stem?
E simplu să spui că problema
e soacra băgăcioasă
care nu a apucat să vadă nunta fiului său,
dar eu am construit o instituție uriașă
cu sângele și sudoarea mea, iar tu o vei moșteni.
Și, într-o bună zi, copiii tăi o vor controla.
Și nici unul dintre voi nu-mi dă impresia
că s-a gândit vreun moment ce înseamnă asta!
Bună, frățiorule!
Văd un deget.
Nu, două... trei degete.
Ce scârbos!
Unde?
Vrea doar să probeze imprimanta.
Dar de ce?
Pentru că de-asta e aici.
Și atât timp cât nu-i dați voie, eu nu pot să stau aici.
Spune-i că am zis nu.
- Aceea e o ureche? - O ureche?
- Nu. E un plămân. - E un plămân.
- Însă ăla e un dinte. - Un dinte.
Da, și uite șira spinării.
Uite! Fiecare vertebră.
Aș vreau să știu ce i-ați spus de și-a dat acordul.
I-a promis că i-l dă la pachet.
Nu se poate.
Ba da.
Are dreptate. E o parte din el.
Ar trebui să fie al lui și să îl împartă cu alții.
E un lucru foarte interesant pentru medicină.
E valoros.
Nu poți îl... ascunzi
într-un subsol... sau să îl lași să putrezească.
Îl împarți cu alții.
Le permiți celorlalți să tragă foloase de pe urmă sa,
pentru că așa poți schimba fața medicinii.
O să spun asta pentru ultima oară:
Relația asta nu e nouă. Nu a fost o decizie pripită.
Simți asta doar pentru că nu ai apucat să-ți impui părerea înainte.
Pentru că nu mi-ai dat ocazia,
așa cum faci cu toate celelalte din viața ta.
Nu e nevoie să te includ și pe tine!
Te bagi singură în toate, mereu!
Opriți-vă! Opriți-vă, amândoi!
April, draga mea, nu...
Nu, opriți-vă!
Aveți dreptate.
Sunt o grămadă de lucruri la care nu ne-am gândit încă,
dar ne vom gândi... Jackson și cu mine.
Dar dacă credeți că vă judec pe dv
sau pe oricine altcineva în baza credinței mele,
îmi pare foarte rău, dar vă înșelați.
Eu nu sunt așa. Și...
Mi-ar face mare plăcere să vorbim despre asta la un moment dat,
dar dacă vă faceți griji în privința copiilor noștri,
că vă vor contrazice legat de unele lucruri,
dacă asta nu vă place,
nu știu.
Se poate reorganiza consiliul director?
Dau un exemplu inventat de mine. Nu știu cum funcționează.
Asta e clar.
Ideea e că se va găsi o modalitate prin care să se rezolve.
Am făcut ceva iresponsabil, dar am făcut-o pentru că ne iubim
și vrem să ne petrecem împreună restul zilelor, până la moarte.
Îmi pare rău.
- Nu, nu trebuie să-i ceri ei scuze. - Ba da.
Ne-am căsătorit,
am avut o nuntă, iar ea nu a primit decât un telefon
după ce s-a încheiat.
Dacă și copiii noștri o să facă așa, o să îi omor cu mâna mea.
Am lăsat un dezastru în urma noastră.
I-am rănit pe Matthew și pe Stephanie.
Și v-am rănit și pe dv.
Și îmi pare foarte rău.
Și nu știu câți ani de acum înainte
voi încerca să mă revanșez față de dv pentru asta.
Cere-i iertare mamei tale.
Hai.
Poți să te ridici?
Unde ți-a fost capul?
O iubesc.
Mamă.
Îmi pare foarte rău.
Dar o iubesc.
Ea e aleasa.
Ai fi putut folosi figurina de tort de la bunica.
E din porțelan Limoges.
Știu, știu.
Sunt convins că e minunată.
Au.
Bine.
Nu pot! Mă doare.
S-a dus efectul anesteziei epidurale, Sheryll.
Chiar trebuie să începi să împingi.
Nu pot. Încerc. Vă jur că nu pot.
Vreau să vină mama!
Vă rog, s-o cheme cineva pe mama!
Sheryll, copilul tău trebuie să se nască.
- Mai rezistă un pic. - Nu pot!
Nu pot. O chemați, vă rog?
Spuneți-i că îmi pare rău și că am nevoie de ea neapărat.
Nu pot. O vreau pe mami.
Tensiunea arterială crește rapid.
Pregătiți o sală de operație pentru cezariană.
O s-o chemăm pe mama ta, bine?
Dar va trebui să faci asta singură.
Știu că poți. Împinge.
Hai, Sheryll. Împinge.
Încă o dată. Împinge!
- Sheryll, ai reușit. - Am reușit?
Da, Sheryll.
Bună, Lloyd!
Ce se mai întâmplă pe la Institut?
Salut, Derek!
Tot nu te putem vedea.
Da, o s-o rezolvăm până la urmă.
Lloyd, cu mine aici este dr Callie Torres.
Ea și cu mine am dezvoltat senzorii împreună.
- Bună, Lloyd! - Nu te vede.
Lloyd, mi-e teamă că treaba asta cu drepturile exclusive
nu o să funcționeze.
Proiectul meu și al lui Torres trebuie să folosească în continuare senzorii.
Derek, înainte să continuăm,
aș vrea să-ți spun că mai sunt aici
câteva persoane de la Institut, și de la Casa Albă.
Iată-i.
Gary Neal, director la N.I.B.S.,
Sid Garret, reprezentantul prezidențial în Comitetul de Bioetică.
Dânsa este Robin Marks, din partea inițiativei BRAIN europene,
și, desigur, o cunoști deja pe Linda McCrary.
Și... îmi pare rău. v-am uitat numele.
Mă bucur că sunteți cu toții prezenți.
Pentru că acest lucru vă va afecta pe toți.
Eforturile noastre de a mapa creierul sunt similare creierului însuși.
Depinde de conexiuni,
de inspirația și imaginația cercetătorilor precum dr Torres
și a altor milioane ca ea.
Dacă există o regulă care descurajează inovația,
atunci am pornit cu stângul.
Este o abordare fundamental greșită,
și eu nu o susțin.
Bine.
Suntem dispuși să vă punem la dispoziție senzorii noștri
dar numai dacă ne putem continua munca...
Și munca tuturor poate continua.
Dr Shepherd, contractul dv este foarte clar.
Avem drept exclusiv asupra senzorilor dv, sau colaborarea noastră se încheie.
Atunci continuați fără mine.
Președintele însuși...
Îi puteți explica asta președintelui.
Sau mai bine, dați-mi-l la telefon.
O să îi spun personal.
Ori se renunță la politica asta, ori se renunță la mine.
Va trebui să... găsim...
o modalitate de a-i folosi în comun.
Între timp, ne puteți trimite schițele senzorilor,
iar dr Torres, desigur, ar trebui să își continue proiectul.
Îți mulțumesc, Lloyd, pentru înțelegere.
Pe curând.
Da!
Greg. Jodi.
Totul a decurs bine.
- O să... - Mi-ați promis.
- Dați-mi-l. - Murphy.
Vă mulțumesc.
Dumnezeule! E oribil!
Vă mulțumesc că ați scos asta din mine.
Luați-l de aici.
Vă mulțumesc.
Prostuțule.
Vrei să duc aia înapoi la patologie?
Glumești, nu? E cadoul de ziua mea.
Și că tot veni vorba, urmează să ne vedem în
aproximativ jumătate de oră?
Domnule?
Mă faceți să mă simt prost.
Dacă aș fi știut că vă doriți o petrecere, aș fi...
Ce-ați zice să veniți la cină cu mine și Ben?
Vă rog. Ne-ar face mare plăcere...
Bailey, oprește-te. Bailey.
Bailey, glumeam.
Du-te și distrează-te.
La mulți ani!
Nu, e bine.
Edwards.
Aveai un singur lucru de făcut.
Dr Grey, ne uitam la modelele lui Eric, care sunt chiar grozave.
- Sunt concediat. Clar sunt concediat. - Ascultă, Gary.
- Eric. - Da... cum zici tu.
Acesta a fost proiectul mamei mele.
L-am preluat eu. E proiectul meu.
Așa că e un soi de moștenire de familie.
Am înțeles. Am o ceașcă...
E odrasla mea și am neglijat-o.
- Nu e adevărat. - Taci.
Am neglijat-o și nu e bine pentru ca odraslele altora cresc.
Cresc văzând cu ochii, salvează vieți,
primesc încurajări de la președinte.
Iar a mea stă la subsol.
Noi va trebui să schimbăm asta.
- A spus noi. - Da, eu un semn bun.
Ia loc.
Înainte să începeți imprimarea
aș vrea să vă spun câteva lucruri.
- Eu stau bine așa. - Am spus stai jos.
Prima dată când am imprimat, cred că am greșit atunci când...
Este atât de frumoasă!
Și vreți să-mi spuneți că va trebui să crească fără mamă?
Mai există și alte opțiuni.
Poți ajunge pe o listă de transplant.
Și poate că următoarea sesiune de teste clinice
va fi mai extinsă.
Dar îl vreau pe acesta.
Îmi pare foarte rău.
Nu îndeplinești condițiile.
Sun-o pe mama ta.
Sunt sigur că e îngrijorată.
Sinceră să fiu, sunt mândră de băiatul meu.
A avut curajul să se ridice și să-și revendice adevărata iubire.
E... înfricoșător.
Bineînțeles, lui nu i-aș spune asta.
Ce e cu tine?
Ai fost tăcut tot drumul.
Ești trist ca nimeni nu ți-a sărbătorit ziua de naștere?
Doar nu sunt copil.
- Hunt încearcă să mă trimită la pensie. - Poftim?
Pentru început, mi-a sugerat să ies la iarbă verde.
Și i-ai spus ce să facă cu ea, da?
Haide.
Nu încetini acum.
Tocmai mă pregăteam să intru într-o nouă fază a vieții.
Și credeam că o să fac asta împreună cu tine.
Dacă nu te simți capabil, mai bine dă-te la o parte.
Dar dacă ești...
Să mergem.
Bine.
Acum zâmbește.
Și prefă-te surprins.
Poftim?
Surpriză!
La mulți ani, domnule!
Te-ai uitat drept în ochii mei, Bailey, și m-ai mințit.
Da, dar nu s-a pus, pentru că vă prosteați.
La mulți ani!
Mulțumesc.
Arizona mi-a spus că Jackson a desemnat un comitet
care să analizeze chestia asta pentru tine și Callie.
Poți să-i spui să se oprească.
- Vrei ceva de băut? - Da.
- Poți să bei ceva. - Stați așa, ce s-a întâmplat?
Azi am dat jos guvernul. Ne e sete.
Nu înțeleg... Ce-a zis?
Ce mai faci?
- Bine. - Băutura dumneavoastră.
O să fiu și mai bine după asta.
Poftim.
Femeile te iubesc.
Ai primit 20 de răspunsuri.
Am ales zece.
Ar trebui să te uiți la acestea. Alege trei pentru o întâlnire la cafea.
Trebuie să mă duc să vorbesc cu Webber,
iar după asta cred că ar trebui să plecăm de aici.
- Owen. - Poți să aștepți aici.
Sau putem să ne vedem la tine.
Owen.
Vezi?
Aș putea să am necazuri din cauza asta și nu-mi doresc.
Nu este o promisiune adevărată.
Vrei o promisiune? Pot să-ți promit asta...
Nu te poți baza pe mine, pentru că se mai întâmplă chestii, înțelegi?
Casele iau foc. Mașinile se ciocnesc. Oamenii se îmbolnăvesc.
Oricare dintre noi ar putea fi mort mâine.
Îți promit că nu te poți baza pe nimic,
dar chestia asta face totul atât de... Pot să te sărut când vreau.
Nu mai vreau să ne tot învârtim și să ne ascundem.
Vreau să te sărut atunci când vreau să te sărut.
Cu ce vă pot servi?
Da.
Știu.
Ce știi?
În ce religie vreau să-mi cresc copiii.
Ziceai că nu știi... că tu nu știi, dar eu știu.
Pentru mine este important să fie creștini.
Credeam că știi asta.
Și atunci copiii mei vor crede în altceva decât mine?
E puțin ciudat, April.
O etapă intermediară înseamnă mișcare
dintr-o parte a vieții în cu totul alta.
Și ședințe de consiliu la 15 ani?
Mai degrabă i-aș vedea în tabără la fermă.
Crescând porci?
Sau vaci.
E important să nu le fie frică de animalele domestice.
- Este? - Jackson.
O să călărească la internat.
O să stea la internat?!
Și deși poate părea un tunel lung, întunecat și înspăimântător...
Azi dimineață am spus
că poate vreți să vă restrângeți norma de operații.
Vrei să faci asta acum... de ziua mea?
Hunt, îmi pare rău, dar nu mă pensionez.
Poți să mă forțezi, dar nu sunt...
Aș vrea să te numesc director al programului de rezidențiat.
Ai lua toate deciziile
cu privire la latura educațională a acestui spital.
dar trebuie să ajungi la capătul celălalt...
Pot și eu să predau. Mă pricep la asta.
Dar tu aduci ceva ce eu nu pot.
Ce anume?
Pe tine.
Gândește-te la asta.
Aș vrea să propun un toast în cinstea lui dr Webber.
- Și eu. - Poftim?
Nu înaintea mea.
Cât vă certați voi, vreau doar să spun că...
Nu aș fi aici dacă nu ar fi fost dr Webber.
Vă mulțumesc, domnule.
La mulți ani!
Vă mulțumesc.
Pentru că ceea ce te așteaptă acolo...
- Noroc! - Noroc!
ar putea fi minunat.
Director al programului de rezidențiat?
O să mă gândesc la asta.
Traducerea și adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro