Ei instruiesc doctorii pe o perioadă lungă de timp.
Ne urmăresc cum exersăm pe broaște...
Pe urmă pe porci, iar apoi pe cadavre de om...
Apoi trecem la oameni vii.
Nu ne scapă din mână nicio clipă.
Ne cresc ca pe niște copii.
În cele din urmă, devin duri și detașați...
Și ne alungă din cuib.
Am mare încrede în voi. Mare.
Am dreptul să am încredere, eu v-am ales și v-am instruit.
V-am văzut la lucru. Știu de ce sunteți în stare.
Din acest motiv, astăzi e o zi diferită.
Nu mai aveți nevoie de "cârje".
Astăzi arunc mănușa.
Am un milion de dolari în plus, pe care un singur departament îi va primi.
Știți de ce aveți nevoie, știu și eu de ce aveți nevoie.
Acum vreau să aflu ce vreți.
Rezidenții vor avea foarte mult de lucru.
Asta vă va da vouă timp să-mi dovediți de ce sunteți în stare.
- Uniforme bleumarin ? - Uniforme de îndrumători.
Astăzi sunteți îndrumători.
Vă ocupați de cazuri, luați decizii, dar nu bravați.
Dacă nu vă descurcați, cereți ajutor.
Până atunci... Felicitări !
Tocmai ați fost promovați.
Șefule Webber !
Îmi cer scuze. Eu nu am primit uniformă.
Grey, e doar pentru rezidenții din anul patru.
Pentru tine e doar o altă zi.
Bine.
Dacă ei vor fi îndrumători,
atunci înseamnă că eu voi fi rezident-șef.
Nu, înseamnă că tu vei fi aia care face șmotru pentru noi.
Ba nu. Nu-i așa ?
Ba nu !
Îndrumătorii nu pleacă nicăieri.
Pur și simplu ne jucăm de-a schimbatul uniformelor.
Da...
- Poftim. - Mulțumesc.
Ești sigur că este o idee bună ?
Sigur că da. Toți am făcut asta.
Așa evoluează meseria asta, așa predăm ștafeta,
componenta vitală a procesului de instruire.
Poftim.
- Poftim. - Mulțumesc. Fii atentă !
Rugați-vă, oameni buni.
Avem nevoie ca Dumnezeu să ne vegheze astăzi.
- La ce oră vă facem prezentarea ? - Da, există o ordine ?
Sunteți adulți. Voi decideți ordinea.
Eu decid doar care departament primește milionul de dolari.
Îmi place să văd câinii la luptă.
Te cam intimidează când ești în aceeași încăpere cu el.
- Pe bune ? - Da.
Anul trecut, când i-am prezentat studiul meu despre cartilagiu,
s-a enervat pentru că aveam o greșeală de tipar la cuprins.
- Ai avut și cuprins ? - Da.
Ce e ? Și mie îmi place să văd câinii la luptă.
E cazul meu.
Îmi dai fișa ?
Ce factori ar putea influența o pacientă să vrea o operație de micșorare a sânilor ?
Dureri de gât, dureri de spate, probleme de echilibru.
- Dă-mi-o. - Mai încearcă.
Nu știu. Poate e rușinoasă, nu vrea să se tot holbeze lumea la ea.
- Poate îi e jenă. - Nu, dar ești pe aproape.
Bună, sunt dr Karev.
Mindy Gruberman. Mă bucur să te cunosc.
Mă descurc cu așa ceva.
- Nu ea e pacienta. - Dr Robbins.
Și tu lucrezi pentru mine astăzi ?
Dr Karev este șeful echipei azi.
Scuzați-mă. Scumpete !
Nu te mai juca cu halatul ăla și vino aici !
Doctorii vor să te vadă. Vino aici.
Ce se întâmplă ?
Traducerea și adaptarea: zanduka, BMC, ploi78 & JohnnyB
Doamnă Radigan, aveți în continuare dureri de cap și vă țiuie urechile ?
Toată ziua. Mă scoate din minți.
Cauza e o acumulare de lichid în craniul dv.
Trebuie să vă inserăm un șunt.
- Va elibera presiunea de pe creier. - La cine te referi când zici "vă" ?
Tu te ocupi de partea cu introdusul tubului în creier, nu ?
- Nu ei. - Vă rog să o iertați. E profesoară.
Vorbește cu toată lumea de parcă ar ascunde gumă de mestecat
- ...la spate. - E în regulă. Poate pune întrebări.
Dr Grey și dr Avery sunt rezidenți.
Sunt foarte talentați. Unul dintre ei va fi
cel care va efectua procedura, iar eu voi observa.
Un elev să taie în creierul lui Ellie ? N-aș prea crede.
Știu că sună riscant, dar acești doctori învață și asistă de ani de zile.
La un moment dat, trebuie să-i lăsăm să opereze.
- Așa formăm alți chirurgi. - Să învețe pe altcineva.
Pe cine ? Pe cineva care e prea speriat ca să interogheze doctorii ?
Trebuie să învețe și ei pe cineva. E mai bine să învețe pe o bătrânică.
Dar ești bătrânica mea. Ar trebui ca și decizia să fie a mea.
Nu vor mișca un mușchi
- ...fără acordul și indicațiile mele. - Ești profesoară, Joanne.
Lasă copiii să învețe.
Ea e toată viața mea, și asta de 40 de ani de zile.
- Mă asculți ? - Da.
Cine operează ?
Vreau să văd cum vă descurcați amândoi cu burghiul
înainte să decid cine se ocupă de șunt.
Testul de îndemânare pare un mod bun de departajare.
Sunt la concurență cu soția lui. Cărțile au fost deja făcute.
De fapt, e doar un joc.
Nu trebuie decât să câștigi, ceea ce nu vei reuși.
Nu-mi place ideea ca un adolescent să fie supus unei operații estetice.
Dacă excrescența era pe fața lui,
nu te-ar fi deranjat dacă și-ar fi dorit să fie îndepărtată.
Așa e, dar s-ar putea să am o problemă
cu faptul că e Karev cel care operează.
Aici ai dreptate.
Ce s-a întâmplat ?
Karev va opera o ginecomastie la un adolescent de 13 ani.
Karev se descurcă. A făcut și proceduri mult mai dificile.
Însă voi preferați să vă faceți griji din cauza lui.
- ...decât din cauza prezentării la Șef. - Nu-mi fac griji pentru asta.
Banii vor ajunge la oamenii micuți.
- Nimeni nu refuză oamenii micuți. - Dacă zici tu...
Ce e ?
Ești sigură că nu vei plânge, pentru că te intimidează Șeful ?
- Nu. - Perfect.
Bine. Am treabă.
- Bine. - Da...
Pa.
Ce faci, încerci s-o demoralizezi ?
Ortopedia are nevoie de banii ăștia. Ea și oamenii ei micuți
primesc deja tot ajutorul de care au nevoie.
Ia-ți gândul, eu voi primi banii.
Da, bine...
De ce nu i-aș primi ?
Pentru că nu te pregătești niciodată, cu nimic.
Crezi că vei reuși doar bazându-te pe șarm, pe faptul că arăți bine
și pe ideile geniale care-ți vin pe loc în cap.
Da, pentru că funcționează de fiecare dată.
Roy Henley, în vârstă de 57 de ani, a fost internat acum două zile
cu șuierătură respiratorie acută, cauzată de hipertensiunea pulmonară,
ceea ce înseamnă, de fapt...
Că nu pot să respir nici de frică.
Vă vom supune unor teste.
Asta ar trebui să ne ajute să ne decidem ce facem mai departe.
Puteți să mă supuneți la toate testele, dar am nevoie de alți plămâni.
Doctorul meu mi-a spus că voi avea nevoie într-o bună zi,
dar atunci eram prea sănătos.
Pun pariu că acum nu mai sunt prea sănătos.
Dr Yang ?
Vă vom supune unor teste.
Domnule Henley,
în fișă e trecută fiica dv ca persoană de contact de urgență.
E cu dv aici astăzi ?
Nu, locuiește în Aberdeen.
- Nu vreau s-o deranjez. - E cineva cu dumneavoastră ?
Sunt dulău bătrân, n-am nevoie de însoțitori.
Domnule, starea dv este gravă.
S-ar putea să fie momentul să o deranjați pe fiica dv.
Oare poate fi candidat pentru transplant ?
- Voi ce credeți ? - În acest moment,
nu cred că mai există altceva ce am putea face, nu ?
Dr Yang, ești de acord ?
Nu știu.
Nu știi dacă ești de acord ?
Trebuie ca echipa de transplant să-l aprobe înainte
de a putea fi pus pe lista de așteptare. Convocăm comisia ?
- Yang, asta facem ? - N-aș putea să vă zic.
Nu prea mai are timp.
Eu sunt de părere să convocăm comisia pentru astăzi.
Bine, convoci comisia și după aceea ?
Rog niște stagiari să se ocupe de testele dlui Henley. Am plecat.
Dr Yang.
"Nu știu ?"
Sunt aici și fac tot ce pot, dar să iau decizii acum e...
Nu ți-am cerut să intri într-o sală de operații.
Îți cer doar să spui ceva, să participi.
Suntem la răscruce, dr Yang.
O răscruce la care ori îți revii la normal,
ori îi spun lui Richard să te trimită acasă.
Imaginează-ți... Seattle Grace, spitalul în care operația de inimă e în trecut.
Ăsta e un țel greu de atins.
Dacă cinci milioane de americani care suferă de insuficiență cardiacă
ar putea, pur și simplu, să își regenereze inimile bolnave...
Știu că sună a magie, dar e posibil.
Se întâmplă deja.
Dr Altman, studiul celulelor stem
a intrat în vizorul tuturor ramurilor din medicină.
De ce aș alege cardiologia ?
Cardiologia și neurologia sunt reprezentative pentru acest spital.
Sunt ceea ce l-au făcut cunoscut.
Știi ceva ? Nu poți să dai banii departamentului de neurologie.
De fapt, neurologia nici măcar nu e cu adevărat un departament.
E doar un chirurg bun. Mai bine dai banii altcuiva.
Ce vrei să spui ?
Shepherd e ca un lider carismatic de cult religios.
Are foarte mult farmec și îi are pe câțiva care trăiesc în umbra lui,
dar... Nu mă înțelege greșit, e un chirurg desăvârșit
și poate face oricând proceduri care impresionează oamenii,
dar cultivă el și talente ?
Își petrece el timpul învățându-i pe rezidenți,
știind când să îi forțeze
și când să fie dur cu ei ?
Asta e partea cea mai dificilă. Nu știu...
Poate Shepherd nu apreciază concurența.
Să nu uităm că a încercat să mă dea afară.
Nu-i port dușmănie pentru asta.
Nu foarte multă.
Cred că mai bine citeam din notițe.
A zis Teddy că ai putea fi dată afară ?
- Așa se pare. - Vrea să te sperie ? A reușit ?
- Nu cred. - La naiba !
Care e problema lui ?
Derek ne pune să ne întrecem pentru inserarea unui șunt.
Oul reprezintă craniul. Poți sparge coaja,
dar nu ai voie să găurești și membrana.
La naiba !
Îmi pare rău pentru el. Își cam iese din minți.
N-ar trebui să fiu lăsată să mă ocup de nimeni.
Fă un pas, apoi altul.
Vei rezista și astăzi.
Grey !
Mi-ai distrus concentrarea.
Îmi cer scuze.
Cazurile postoperatorii arată toate bine. Dacă nu mai e altceva...
Poți să externezi pacientul din rezerva 12-24 ?
- Și trebuie dictată fișa lui. - Va trebui să aștepte
până după ce o examinez pe tipa cu problema la genunchi,
îl transfer la psihiatrie pe cel care a sărit pe geam,
scot un cărăbuș din urechea unui puști de la urgențe,
îi scriu o rețetă tipului care urlă din cauza pietrelor la rinichi,
și îi duc rezultatele analizelor tipei cu gușa.
Nu te mai lăuda atât...
Nu pot. Sunt născută pentru o astfel de zi.
Nu. Oprește-te.
Seth, nu. Înțelegi ?
Da ? Poți să mai aștepți câțiva ani.
Mamă, ai spus că e decizia mea.
Ai spus că după bar mitzvah sunt bărbat și pot să decid.
Asta pentru că am crezut că vei face 13 ani
și vei lua o decizie înțeleaptă. Nu poți să tai
părți din corpul tău care nu îți plac, înțelegi ?
Nici mie nu-mi plac coapsele mele și nici carnea lăsată pe brațe sau gușa,
dar dacă am tăia toate părțile care nu ne plac,
- ...nu am mai rămâne cu nimic. - Mamă !
Seth ! Tatăl tău are pieptul exact ca al tău
și nimeni nu crede că e femeie.
Vrei, te rog, să-i explici tu ?
Îl sun pe taică-tău.
La școală, îmi spun "țâțișoară",
"sâni de bărbat" și "dublu D".
Unul dintre colegi îmi tot agață un sutien în dulăpior.
Peste un an mă duc la liceu. Acolo vor fi doar oameni necunoscuți.
Vreau s-o iau de la capăt.
Vreau să fiu normal... ca toată lumea.
De ce nu puteți renunța la comisie ? Știm sigur că am nevoie de plămâni.
Nu oricine poate deveni candidat la transplant.
Dacă cineva nu prezintă încredere că și-ar lua medicamentele regulat...
Eu le-aș lua.
- Sau dacă suferă de altă boală... - Eu nu sufăr.
Sunt mulți indicatori
care decid dacă o persoană e puternică încât să reziste operației.
Vreau să știu ce crede și ea,
cea cu fața de acritură.
Nu e față de acritură, așa e fața mea.
Așa e, e doar fața ei.
Crezi că vor accepta transplantul ?
N-aș putea să vă zic.
Nu mai fi tristă, acrituro.
Sunteți tinere, sănătoase.
Cred că amândurora vă merge bine.
Ce mai, sunteți niște copii și deja medici !
Sunt convins că tații voștri sunt foarte mândri.
Eu sunt dintr-un oraș mic, de la o fermă, de fapt.
Prin urmare, da, tata a fost în al nouălea cer când am devenit medic.
Dar tu ?
Karev. Tocmai a venit mama lui Seth,
spunând că vrea să renunțe la procedura pentru puști.
- Așa iei tu decizii ? - Vorbesc eu cu ea.
Luna trecută, am stat două ore de vorbă cu această familie.
După zece minute cu tine, sunt gata să renunțe.
80% din chirurgia pediatrică înseamnă consilierea părinților, Karev.
- Doar știi asta. - O scot eu la capăt.
Megan, bună. Eu sunt dr Grey.
Am vrut să văd cum te simți.
Megan. Meg !
Nu aude bine când scrie mesaje.
Ba o aud.
Unde e celălalt medic ? Dr Torres ?
Azi te voi consulta eu.
Ce-ți face genunchiul ? Te doare mai puțin ?
Uite ce e, pari a fi de treabă,
dar faptul că te dai super-ocupată, cu părul răvășit,
fâțâindu-te pe aici ca o vrăjitoare
nu prea inspiră încredere.
Adică, tu nici măcar nu-mi cunoști cazul.
Meg Whealon, 28 de ani,
fractură de platou tibial provocată de un accident de bicicletă.
Cel puțin asta ai spus la urgențe,
dar i-ai spus drului Torres că te deplasai cu aproape 50 km/h
ceea ce mă face să cred că erai pe motocicleta iubitului și îmi imaginez
că el are permis pentru motor, dar tu n-ai.
- Ai inventat tu toate astea ? - Ți-am memorat fișa.
Tratamentul pentru fractură a fost ținerea piciorului ridicat
și fixarea cu șuruburi la nivel subcutanat.
Ești alergică la penicilină, în prezent iei anticoagulante
pentru a ne asigura că nu faci tromboză venoasă profundă,
iar dacă mi-ai povesti despre genunchiul tău,
atunci ți-aș putea administra analgezice și n-aș mai sta pe capul tău.
Se pricepe.
Te pricepi.
Sunt ocupată, dar pot face față.
Fiecare medic din acest spital are nevoie de o perfecționare în traumatisme,
o perfecționare în calamități.
Ai un departament puternic.
Nu, nu doar oamenii mei. Toată lumea.
11 oameni au murit în acel atac armat.
Opt dintre ei... n-au avut nicio șansă,
dar ceilalți trei puteau fi salvați.
Charles Percy a fost împușcat în abdomen.
Miranda Bailey a făcut totul, conform pregătirii sale.
I-a dat lichide, i-a oprit sângerarea, a pus presiune pe rană.
Apoi a încercat să-l ducă într-o sală de operație, dar n-a reușit,
și astfel, a murit.
Un medic cu pregătire în calamități
ar fi fost în stare să evalueze mai rapid acel mediu
și ar fi știut o cale alternativă de ieșire din pericol.
Dr Bailey n-a fost instruită pentru așa ceva,
la fel cum nu sunt 90% dintre medicii echipei tale.
Nu-l va uita toată viața cum i-a murit în brațe.
Nici eu nu voi uita.
Nici tu nu vei uita că l-am fi putut salva.
Am abandonat-o.
L-am abandonat pe Charles Percy,
unul dintre medicii noștri.
Nu pot permite asta.
Nu mai pot permite asta, niciodată de acum încolo. Tu poți ?
Aș vrea să dezvolt secția de arși de la Seattle Grace,
să devenim principala destinație pentru victimele cu arsuri severe.
Aș vrea, deasemenea, să ne dezvoltăm ca
un renumit centru național pentru chirurgie estetică și reparatorie.
Două subspecialități?
Profitul din centrul cosmetic
va ajuta la susținerea secției de arși.
O mână o spală pe cealaltă.
E o idee bună,
și un plan extrem de ambițios pentru un milion de dolari,
și un volum imens de muncă.
În momentul de față, n-am nicio iubită.
Nu mă culc cu asistente...
...rezidente, îndrumătoare, cu nimeni.
Deci sunt o sursă nefolosită de putere brută.
Îți spun eu, am energie cât pentru zece.
De aceea, cu milionul tău și cu resursele mele nefolosite,
putem mișca munții din loc.
Ești încântat ? Eu sunt.
Pleacă.
Chiar acum. Pur și simplu...
Pur și simplu...
Dnă Gruberman, orice operație are riscul ei, dar asta e una foarte simplă.
Îl va face pe fiul dv să se simtă mult mai bine în pielea lui.
Dacă operația e într-adevăr o idee bună,
aș vrea s-o aud din gura drului Robbins și a drului Sloan.
Ascultați, eu...
Nu. Voi vorbi cu dr Robbins și cu dr Sloan.
Cristina ! Analizele lui Roy.
Are pneumonie fungică,
iar nivelul creatininei e periculos de scăzut,
și dacă scade și mai mult, ne așteptăm la insuficiență renală.
Mă mir că era treaz și vorbea.
După operație, imunosupresoarele nu l-ar putea omorî ?
Probabil.
Deci, dacă nu-l propunem, moare.
Dar dacă propunem pe cineva care nu va supraviețui,
se pierde un organ care ar fi putut ajunge la altcineva. Tu ce părere ai ?
- Nu știu. - Trebuie să știi.
Trebuie să avem o părere. Am convocat idioata de comisie !
Trebuie să stăm în fața lui Teddy...
...și a Șefului, și a unei camere pline de medici
și să stabilim dacă acest om trăiește sau moare.
Suntem între ciocan și nicovală cu acest bolnav, e ca o întrebare-capcană.
E un pacient problematic.
Bine. Las-o baltă !
Opinia corectă, singura care contează este cea a lui Teddy,
așa că îmi voi da seama ce gândește ea și asta voi spune și eu.
Bine.
Chiar nu-ți pasă deloc ?
Haide, trebuie să-ți pese.
Nu pot să cred că i-ai spus asta Șefului.
E vina ta, să știi. M-ai făcut să-mi scadă încrederea în mine.
Ce ? N-am făcut decât să te sprijin.
Uitați-vă la fața ei. Are figura de jucătoare.
- E în competiție ca să câștige. - Nu.
Karev, ai vorbit cu mama lui Seth ?
Nu, se mai gândește. E posibil să dorească să vorbească iar cu voi.
Grozav gestionată situația !
Cum ? N-o pot forța să mă asculte.
Continuă să citești din cartea aia. Asta va inspira încredere.
Dumnezeule...
Și așa poți influența pe cineva. Eu doar sunt cinstită.
Am întâlnire cu Șeful. Trebuie să plec.
Fă-l praf. Stai. Poftim...
Ți-am adus șervețele, pentru orice eventualitate.
Mulțumesc.
Nu ești sănătoasă !
- Zău că da. - Ce ?
Gata, 30 de secunde.
Dacă niciunul din voi nu rupe membrana, va trebui să vă departajez după precizie,
așa că asigurați-vă că inițialele voastre sunt bine conturate.
- Dr Shepherd. - Da.
Nu mai vorbi !
5, 4, 3, 2, 1.
Timpul a expirat.
Ce-ați făcut ?
Nu e rău.
Dar tu, dre Avery ?
Aș fi vrut să am mai mult timp.
Zău ?
Ți-ai scris întreg numele ?
Ce ?!
M-ai păcălit.
Habar n-am despre ce vorbești.
M-a indus în eroare. A făcut praf două duzini de ouă,
făcându-mă să cred că nu trebuie să exersez.
Dacă n-ai exersat, Meredith, ai fost prea încrezătoare în tine.
Dre Avery, felicitări ! Operația e a ta.
După care, aș lua banii rămași și i-aș investi în resurse
pentru operații oncologice pediatrice mai puțin invazive.
Chiar și cea mai mică schimbare
ar putea îmbunătăți spectaculos viața multor copii.
Nu ar fi minunat ?
E o prezentare foarte convingătoare și foarte deosebită, dr Robbins.
- Păreți mirat. - Nu, absolut deloc.
- Credeați că voi plânge ? - Da.
Da...
Și Torres a sugerat că voi plânge.
Cred că toți ar trebui să-ncercăm să ne scoatem din cap chestia asta cu plânsul.
Se întâmplă foarte rar, e... jenant,
și, sinceră să fiu, cred că-l țin sub control.
Iar faptul că ai mei colegi
văd în mine genul de persoană care ar izbucni în lacrimi
în toiul unei importante discuții profesionale,
ei bine, asta nu mă face să plâng. Mă înfurie.
La culme. Mă face să vreau să pocnesc pe cineva.
Și eu sunt fiică de pușcaș marin, dle,
prin urmare, de copil am fost învățată să lovesc.
Am fost învățată să lovesc rapid și tare,
pentru a fi nevoie doar de o singură lovitură,
și acum îmi vine să lovesc pe cineva sau un perete. Nu, pe cineva !
Haideți să revenim la drăgălașii copilași.
Poftim. Mulțumesc.
Îmi place uniforma bleumarin de pe tine. Arăți bine.
Te simți bine ?
Pacientul meu merită un medic.
Nu ești obligată să operezi. Nimeni nu ți-o cere.
Știu asta. Știu... ce mi se cere
și exact asta fac.
Am o idee.
Și cred că va prinde bine.
Noi doi vom merge afară...
pe străduța din spatele spitalului,
și tu îmi vei face fundul arșice.
Mă vei bate de să-mi sune apa în cap.
Așa te vreau.
Știam eu că ești pe-acolo, pe undeva.
La sfârșitul acestei zile, bună sau rea,
vom merge acasă împreună.
Orice e nevoie, numai să-l duc acasă. Vreau să-l duc acasă.
Da...
13 ani e o vârstă fragedă pentru chirurgia plastică,
dar pentru copilul dv, problema nu va deveni mai puțin gravă.
Deja se află la pubertate,
iar tatăl lui a avut aceeași problemă toată viața lui.
Ascultați, dacă ar trebui să slăbească,
aș recomanda dietă și exerciții fizice,
dar copilul dv n-are o problemă legată de greutate.
Are sâni.
Are nevoie de îndepărtarea țesutului glandular.
Și da, ar putea aștepta până mai crește,
dar el e un tip cu sâni, și merge la liceu,
și nu există niciun motiv pentru care ar trebui să fie expus unei traume psihice
din cauza batjocurii colegilor de școală de-a lungul anilor.
Vreți ca băiatul dv să fie bărbat ?
Lăsați-l să ia singur decizii.
Mai aveți alte întrebări ?
Am primit un mesaj. S-a-ntâmplat ceva ?
Ceva e în neregulă. Mai întâi a durut-o capul, apoi...
- Nu văd. Totul e în ceață. - Bine, privește aici.
Îmi ies din minți. Spune-mi că nu trebuie să-mi fac griji.
Îmi simt ciudat toată partea stângă a corpului.
Am crezut că e din cauză că am dormit pe ea, dar mă furnică.
Strânge-mi mâna.
S-a operat la genunchi. Ce naiba se întâmplă ?
Încă nu știu, dar voi programa o tomografie la cap,
după care voi solicita un consult neurologic.
Până la urmă, se pare că vei ajunge să fii văzută de alt medic.
Din momentul în care îți înmânez acest burghiu, ești pe cont propriu.
Poate c-ai indus-o în eroare pe dr Grey,
dar ar fi bine să nu mă fi indus în eroare și pe mine.
Ăsta nu e un joc.
E un creier adevărat.
Am înțeles. Sunt pregătit.
Dr Shepherd, Lexie Grey solicită un consult, în mod repetat.
Sunt în operație.
Dr Grey...
Ești sigur ? N-aș vrea să fiu prea încrezătoare în mine.
- Cardiologia nu e pasiunea mea. - Ce ?
Neurologia mă interesează pe mine și asta e o problemă cardiotoracică,
iar eu am avut relativ puțin de-a face cu chestii cardiotoracice.
Și da, sunt destul de sigură că azi voi intra acolo
și mă voi face de rușine,
sau te voi face de rușine pe tine, sau pe Teddy, sau pe Șef.
Oricine care, în vreun fel, ar putea fi făcut de rușine din cauza nereușitei mele
se va face de rușine azi.
A fost internat acum două zile.
Teddy ar fi putut convoca ieri comisia, dar n-a făcut asta.
Nu crede că e un candidat.
Așa e, deci spune asta și totul va fi bine pentru tine.
Va fi bine pentru toată lumea, numai pentru Roy nu,
căci el va muri.
Te pricepi să strici bucuria omului !
- Unde e Shepherd ? Pe el l-am chemat. - Te-ai ales cu mine.
Sunteți șefa ei ? Pentru că ceva grav se petrece aici.
Da, sunt. Dle, vreau să mergeți imediat în sala de așteptare.
- Dar eu... - Acum, am zis !
Dle, veniți cu mine.
E în a doua zi postoperator după o fractură de platou tibial.
S-a simțit bine toată ziua, până acum zece minute,
când a început să acuze durere de cap, vedere încețoșată,
și furnicături în partea stângă a corpului.
Am programat tomografia la cap. Nu-mi vine să cred că tu faci consultul neurologic.
Ia anticoagulante ?
Da, ca să nu facă tromboză venoasă profundă.
Are o hemoragie cerebrală. Să rezervăm o sală de operații.
Imediat.
- Cum de nu mi-am dat seama ? - I-ai verificat trombocitele ?
- Da. - Și totul era normal ?
Da, până acum.
Bun, deci ai verificat trombocitele, ai făcut tomografie,
ai chemat neurologul. Ai făcut totul ca la carte.
Singura problemă este
că stai aici și discuți despre asta, irosind timpul în care
- ...ar trebui să intre la operație. - Ai vorbit exact ca un îndrumător.
- Da ? Cheamă-l de urgență pe Shepherd. - Bine.
Dr Shepherd, este dr Grey din nou.
Meredith Grey.
Introduc acum tubul de ventriculostomie.
Aproape că am ajuns.
Nu te grăbi, dr Avery. Vrei să fii sigur că...
- La naiba ! - Îți bați joc de mine ?
Cum ai reușit ?
Și tocmai de aceea xenogrefele sunt viitorul ortopediei.
Mă credeți nebună.
Vă gândiți:
nu mi-aș dori să am un ligament de vacă în picior.
Sună aiurea.
Cam așa ar suna vocea mea ?
Nu. Asta ar fi...
vocea unui adult de peste 50 de ani obișnuit.
Speram să aud ceva mai...
Ceva care să te inspire.
De pildă,
dr Robbins sugera să luam un mic
A, da. Oamenii micuți...
Poftim ?
Arizona e mai drăguță decât mine.
Îmi pare rău
Are mai multă răbdare.
A făcut școala la Hopkins. Are o reputație mai bună în domeniul ei.
Este o lesbiană mult mai bună.
Mie mi-a luat mult să ajung acolo,
dar ea are deja un întreg cerc de prietene lesbiene,
e ca o subcultură.
Pe când eu...
rămân mereu un pic pe dinafară,
ușor desconsiderată pentru că am petrecut
o perioadă destul de îndelungată bucurându-mă de sexul cu bărbații
lucru pentru care nu cred că ar trebui să-mi cer scuze.
Oricum. Eu sunt doar Pe când ea este
Ea este mai bună.
Deci ai dori să dau un milion de dolari la ortopedie
ca să echilibrez relația voastră ?
Și pentru xenogrefe,
care, după cum am spus, sunt
viitorul medicinii sportive.
Pot să te întreb ceva ?
Ești una dintre acele persoane,
cum le zice ?
Când cineva e foarte deștept, ca un geniu,
dar e puțin diferit,
de parcă nu ar ști cum să vorbească cu lumea ?
Mă întrebați dacă sunt autistă ?
Așa le zice !
De-abia dacă ai spus trei vorbe astăzi.
Nu te supăra. E greu să te citească omul.
Îmi place asta la tine. Și fiica mea e la fel.
- Ați reușit să luați legătura cu ea ? - Da. Nu vine.
Nu că aș fi foarte surprins.
Am avut un divorț urât. Ea i-a luat partea mamei sale.
Nici mie nu-mi place, dar am înțeles.
Viața merge mai departe.
Așa că ești doar tu și cu mine, acritură.
Dr Yang, comisia se întrunește acum.
Bine, vin imediat.
Numai o clipă.
Poftiți.
Mulțumesc.
O să fie toți de partea mea, nu ?
Nu trimit pur și simplu oamenii acasă ca să moară ?
Vreau să trăiesc.
O să vă anunțăm.
Pot să vă ajut cu ceva sau
Nu știu, Avery. Ești în stare să faci ceva ? Mulțumesc.
- Unde ești ? - Avem o problemă. O rezolv chiar acum.
Am o pacientă care tocmai a ieșit dintr-o operație ortopedică,
i s-au administrat anticoagulante și acum are hematom subdural.
- Derek, are pupila dilatată. - Nu pot să vin chiar acum.
- Va trebui să te ocupi singură. - Poftim ?
Îți doreai să operezi singură astăzi. Asta e șansa ta, profită de ea.
Am nevoie de ochelari operatori cu lupe și de o lampă frontală.
Poftiți, doamnă doctor.
Bisturiu.
Dacă îmi doresc să o dea în bară, înseamnă că eu sunt ăla rău ?
Pacientul e un copil, Mark.
Karev, sunt sigur că te descurci.
Dacă nu te descurci, noi suntem aici.
Oameni buni, începem. Lamă de 10.
Bine.
O lași pe Kepner să prezideze comisia de transplant ?
Yang e o legumă. Și o stagiară ar fi mai bună decât ea.
Ai oprit sângerarea ?
- Da. - Cum de ai știut să faci asta ?
Scuze de întârziere.
E în regulă. Lexie a luat o decizie bună.
- Ne-am descurcat. - Ce avem aici ?
Lasă-mă să termin, Derek. Mă descurc.
Da, văd.
O să găsesc un remediu pentru Alzheimer.
Remediul pentru Alzheimer
cu un milion de dolari ?
Cu un milion. E un prim pas.
Te referi la teste clinice,
la teste clinice chirurgicale ?
Da.
Doar cheltuielile inițiale, fără să includem aprobările, sunt..
Astăzi am văzut-o pe Meredith
executând o craniotomie de urgență de una singură.
A fost perfectă.
Are talentul mamei sale.
Are și privirea mamei sale, Richard.
Dacă are și boala mamei sale ?
Ellis era tânără când a debutat boala.
De fiecare dată când Meredith își uită cheile
sau întreabă în ce zi a săptămânii suntem, eu...
Când acel milion de dolari o să se termine,
o să avem în continuare investitori care o să ne mai dea alți bani,
pentru același motiv pentru care eu o să pun în joc
tot ce am pentru aceste teste: pentru că tatăl lor are această boală,
sau poate soția lor.
Progresele nu apar pur și simplu.
Adevăratele progrese au loc
pentru că cineva este prea speriat de moarte
ca să renunțe.
Am scăpat de ei ?
Mai este destul de umflat,
dar ar trebui să dispară după o vreme.
Nu mai am sâni.
Nu mai am sâni ?
Nu mai ai sâni.
Mamă !
I-a fost teamă. Acum e fericită că ești bine.
Ești tare.
Nu, tu ești tare.
Roy Henley are hipertensiune pulmonară în fază terminală.
A ajuns la punctul în care nu se mai poate trata
și, în acest moment, numai un transplant de plămân
îl mai poate salva.
Din păcate...
Din păcate, rezultatele analizelor
au arătat că are pneumonie infecțioasă,
că stă rău cu enzimele hepatice,
dar cel mai grav e că
nivelul creatininei e doar 75,
ceea ce înseamnă că e la un pas de insuficiența renală,
imunosupresantele de după operație
s-ar putea să-l omoare,
așa că,
din păcate, concluzia mea este că nu are ce căuta
pe lista de așteptare.
Dr Kepner, dacă nu consideri că e un candidat la transplant
de ce naiba ai mai convocat comisia ?
E o întrebare foarte bună, Șefule.
Mai devreme
am crezut că este un posibil candidat,
dar cu cât mă uitam mai mult dacă îndeplinește condițiile,
cu atât eram mai edificată.
A devenit evident cu cât te uitai mai mult ?
Păi
Au mai apărut și alte informații.
Pacientul nu are pe nimeni să-l ajute.
Nu are pe nimeni care să-l aducă la medic după operație
sau să îl verifice că urmează tratamentul.
Mai devreme a spus că are o fiică,
dar apoi s-a dovedit că s-au înstrăinat.
Acesta nu-i un motiv.
Dr Yang,
ai ceva de adăugat ?
Nu.
Nu crezi că prezența cuiva care să-l ajute
este un factor important în luarea acestei decizii ?
Este unul dintre factori.
Dar el este undeva la limită, doar de aceea suntem aici.
Putem să discutăm toată ziua dacă îndeplinește sau nu condițiile.
Creatinina e într-adevăr scăzută, dar nu e critică,
iar pneumonia infecțioasă e gravă, dar se poate trata.
E la limită.
Am fost implicată în 27 de operații de transplant,
și, de fiecare dată,
dorința pacientului de a lupta a fost un factor la fel de important.
Și Roy vrea să lupte.
Dacă îi dăm lui plămânii nu o să fie în zadar,
pentru că o să trăiască.
Sunt sigură.
Cum să... Ce aș putea să-i spun ?
Că am cârpăcit inserția
și am atins un vas de sânge, sau poate că s-a făcut o greșeală, sau
Nu o să-i spui nimic.
Ai făcut o greșeală. Se întâmplă tot timpul.
A trebuit să țip la tine pentru că asta e datoria mea.
Acum datoria mea, datoria noastră e să intrăm acolo
cu zâmbetul pe buze și să-i spunem
că operația a reușit, pentru că acesta-i adevărul.
Cum ne simțim ?
Iată-i pe eroii noștri !
Țiuitul s-a oprit.
S-a oprit.
Mă bucur să aud asta.
Și puștiul s-a descurcat bine, nu ?
Puștiul s-a descurcat bine.
Lasă-mă să te pup, pentru că m-am înșelat,
dar în momentul acesta să știi că te iubesc.
Mulțumesc.
Trebuia să fim o echipă azi, mi-ai spus ce să zic
și după aia ce faci, mă lași baltă ?
Nu aveam de gând să fac asta.
Nu sunt obișnuită să pierd.
Nici eu.
Da ? În regulă.
Știu că tu consideri că am greșit
când l-am propus pentru transplant.
Îmi pare rău, dar chiar nu eram de acord.
Cristina, într-un astfel de caz,
decizia corectă e să iei o decizie.
Asta facem noi. Asta e meseria noastră.
Ți-ai format o opinie și ai susținut-o.
Și n-ai fost singura.
Comisia a votat să-l pună pe listă. Felicitări !
Azi ai fost un doctor adevărat.
Dă-i drumul.
Avem la subsol un tomograf defect,
un laser cu argon defect
și un fluoroscop defect.
Cred că un milion de dolari ne-ar ajunge ca să le reparăm pe toate trei,
ba chiar s-ar putea să ne mai rămână ceva bani
pentru încă o asistentă în tura de noapte,
lucru de care pacienții noștri au mare nevoie.
Asta e tot ?
Asta ai să-mi spui ?
Asta e cea mai bună idee a ta ?
Sarcina asta nu putea să fie mai clară:
inspirație, competiție în forma ei cea mai pură.
Și tu vii să-mi spui
că trebuie să repar ce e vechi și stricat.
Și eu aș vrea să plec la Paris,
dar nu mă vedeți că stau degeaba
și-mi planific vacanța pariziană.
Mi-ar plăcea, dar am un copil,
și ceea ce trebuie să fac e
să-l duc la grădiniță, să spăl rufele
și să pregătesc de mâncare.
Da, pot să mă dau rotundă despre
cum o să schimb eu fața medicinii
cu un milion de dolari,
dar, fiți serios, nu poți să faci nimic cu un milion de dolari.
Un milion de dolari e egal cu zero.
E un vis. Asta e viața adevărată.
Grădiniță, rufe, mâncare.
Sunt realistă.
Auzi, să schimbi fața medicinii...
Trebuie să îndreptăm ceea ce avem.
Ne trebuie o asistentă în tura de seară.
Trebuie să reparăm aceste aparate defecte.
Haideți să nu mergem la Paris. Haideți la băcănie, Șefule.
Și dacă tot dăm cărțile pe față,
de ce să ne puneți să ne pierdem timpul cu exercițiul ăsta
când știm amândoi foarte bine că nu avem un milion de dolari ?
E posibil ca lucrurile să stea puțin altfel
în următoarele câteva săptămâni.
Ia te uită.
Acum nu pot să-ți mai spun acritură.
Întinde mâna, Roy.
Trebuie să-ți iau sânge.
Cu toții vrem să ne facem mari.
Suntem disperați să ajungem adulți,
să profităm de toate ocaziile...
Să trăim.
Suntem așa de preocupați să încercăm să părăsim cuibul...
Încât nici nu ne gândim...
Că afară e frig...
Frig de-ți îngheață oasele.
Mulțumesc, domnule.
Felicitări ! Ai făcut treabă bună !
Pentru că atunci când te faci mare...
Uneori lași oameni în urma ta...
Felicitări, doctore !
Mulțumesc.
Fir-ar să fie ! Unde-mi sunt cheile ?
Chiar în mâna ta.
Și când ajungem să stăm pe propriile noastre picioare...
Ne trezim că suntem singuri.
Traducerea și adaptarea: zanduka, BMC, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro