Översatt av: McTorrent
www.sweSUB.nu - bjuder på kaffe med dropp och kanylbullar.
Hjärnan är människans mest gåtfulla organ.
Den lär sig. Den förändrar sig.
Den anpassar sig. Den berättar vad vi ser...
...vad vi hör.
Den låter oss känna kärlek.
Jag tror den innehåller vår själ.
Hjälp, ring 112. Jag behöver en ambulans...
Men hur mycket vi än forskar-
-kan ingen säga hur den känsliga grå materien i skallen fungerar.
När den blir skadad-
-när hjärnan blir utsatt för trauma-
-då blir den ännu mer gåtfull.
Ingen som vet var vi kan bli kvar.
Ingen som vet.
- Dr Sloan, är du snart klar? - Strax, vad är det?
- Jag väntar. - Jag ägde det här käkjobbet.
Man kan inte se att käken varit av på fem ställen. Jag är en konstnär.
Inte Picasso, då skulle käken suttit i pannan, utan som Chagall, Michelangelo.
Jag är Michelangelo. Så där, klart. Vad har hänt?
- Vad fan har hänt? - Bilkrock, vi vet inget om skadorna.
- Varför vet ni inte? Ge mig ett skydd. - Mark, du hoppar över det här.
- Det gör jag inte. Det är mitt barn. - Det är ju därför det inte går.
- Jag är ledsen, du kan inte vara med. - Far åt helvete, allihop.
Se på mig, Sloan. Se på mig.
Jag kanske inte förstår er relation, men jag förstår att hon är din familj.
Callie Torres och barnet är din familj.
Bästa sättet att hjälpa dem nu, är att kliva tillbaka och låta oss-
-rädda livet på dem.
- Jag ska vara med, vid hennes sida. - Visst.
Hunt, ta kommandot.
Kom igen, rutiner för multipla skador.
Hög puls och lågt blodtryck på vägen hit. Öppna huvud- och bröstskador.
- Vi har dig, allt ska bli bra. - Hon blöder.
Vänta, kommer blodet från hennes bröst?
- Calliope betyder...musik. - Älskling...
...vi ska fixa till dig. Oroa dig inte.
Vi gör allting-
-alltihop-
-på egen hand.
Vi vill inte-
-ha någonting, eller någon.
- Vad fan hände? - Den dök bara upp...
Jag friade, lastbilen dök bara upp.
Om jag ligger här-
-jag bara ligger här.
Vill du ligga bredvid-
-och glömma allt en stund?
Förstår du? Stanna hos mig.
Jag bävar för-
-att säga dig, hur det känns.
Ett, två, tre.
Tre små ord-
-som ofta sägs-
-är inte nog.
- Hör ni fostrets hjärta? - Inget andningsljud på högersidan.
Lucy, hörs fostrets hjärta? Jag vill ha ett svar!
Om jag ligger här-
-om jag bara ligger här.
Vill du ligga bredvid-
-och glömma allt en stund?
Glöm allt som sagts-
-innan ålderns höst.
Visa en trädgård-
-som sjuder utav liv.
Förbered ett operationsrum. Var är blodet?
Vi slösar tid-
-och slösar kraft-
-på tankelek.
Jag ber om råd-
-och kom ihåg-
-att finna nåd.
Om jag ligger här-
-om jag bara ligger här.
Vill du ligga bredvid-
-och glömma allt en stund?
Glöm allt som sagts-
-innan ålderns höst.
Om jag ska kunna höra hjärtslagen måste ni hålla tyst.
-som sjuder utav liv.
Där, fosterljud.
- Hjärtsvikt! - Lägg henne på rygg.
Allt som jag är-
-allt som jag varit-
-finns här i din vackra blick-
-som jag drunknar i.
Jag vet inte var-
-även vacklande om hur.
Jag bara vet att det aldrig, kommer ändra sig för oss.
- Nu går vi. Ta den där! - Vi går nu.
Om jag ligger här-
-om jag bara ligger här.
Vill du ligga bredvid-
-och glömma allt en stund?
Jag friade och lastbilen kom från ingenstans.
Grey's Anatomy - säsong 7, avsnitt 18. - Song Beneath the Song -
Hon har stora blödningar i hjärnan. Jag måste ta mig in. Är hon sövd?
- Bipolär till dr Grey. - Elektroskalpell.
- Vänta, hennes narkos är för ytlig. - Jag kan ta hand om det.
Hör upp. Ta ett djupt andetag. Jag menar det.
Gör en paus, allihop. Ta ett andetag och fokusera.
Vi behöver inte stressa. Stress betyder misstag. Så snälla...
...ta ett andetag.
Andas bara. Ta det bara lugnt, Callie. Vi klarar det. Andas bara.
På natten hon ringer, det är ingen slump.
"Kan du hjälpa mig ut ur min senaste plump?"
Inte kärlek, och vintern var inte den bästa.
- Någon får hålla ett öga på Mark. - Lilla Grey, håll ögonen på Sloan.
Vi går ut genom dörren. En fördömande blick-
-som om de hade rätt att få ge någon kritik.
Hycklare, ni är här för precis samma orsak.
Gick dr Sloan förbi här?
Du kan ej byta bana. Vi går likt en spårvagn.
- Där är subduralblödningen. - Vi stoppar den, så trycket minskar.
- Det blöder överallt! - Ta levern, innan hon blir instabil.
- Hon får hypotermi. - Hon har sammandragningar.
Andas in, och ut.
Andas in-
-och ut.
- Jag behöver en retraktor här. - Hennes blodtryck sjunker.
- Om ni inte behövs, gå ut. - Hon klarar det inte. Vi avbryter.
- Behövs jag? - Nej, sammadragningarna har slutat.
Men när du gör det igen, så försök denna gång byta håll.
Hon behöver tid för återhämtning. Om vi inte avbryter nu, så förblöder hon.
Förbered tillfällig bukstängning.
- Vad händer nu? - Hon skickas till intensiven ett dygn.
- Om hon överlever, fortsätter vi. - Någon stannar hos Torres hela tiden.
Dr Fields, vad är din plan? Vad händer om hon får sammandragningar igen?
Vad händer om förlossningen startar? Vad händer om du måste förlösa barnet?
Då är jag ute på djupt vatten.
För du kan ej byta bana. Vi går likt en spårvagn.
Känns som ett timglas limmat mot bordet.
Spola tillbaka går inte nu.
Sjung ut om du nu kan förstå.
- Du behöver inte, du hatar ju mig. - Jag hatar inte dig.
Andas in-
-och ut.
Kan jag hjälpa dig? Jag kan sy såret i pannan.
Det behövs inte. Jag mår bra.
Hon är min bästa vän.
Det är pinsamt. Han bänkar mig.
- Jag har blivit bänkad. - Hon är den bästa för Torres.
Jag framstår ju som komplett oduglig.
De bryr sig inte om dig, de bryr sig om Torres. Bit ihop.
- Hennes status? - Hög puls, jag har gett adenosin.
Gå och ta rast. Jag tar över.
Dr Montgomery, det finns en chans att barnet överlever ett kejsarsnitt.
Nej, för du hjälpte vare sig barnet eller henne, så du kan också gå.
Gå.
Sötnos, jag är så ledsen.
Oroa dig inte, vi ordnar det. Vi ska ha ett läkarmöte-
-och vi ska ta fram en plan, det lovar jag dig. Vi tar fram en plan-
-och lista ut vad vi ska göra med dig. Du kommer att bli bra.
Hon har ett hål i hjärtat.
Hon behöver en by-passoperation nu.
- By-pass betyder blodförtunnande. - Hon kommer att börja blöda igen.
- Traumahål kan självläka. - Därför borde vi vänta med hjärtat.
- Hon är inte stabil nog. - Det här är Callie!
Hör nu, att skrika på varandra lär inte hjälpa...
Lugn nu, och se klart.
För vi kan se det, det är ju så det sköts.
Sanning-
-att säga.
Jag ber om ursäkt-
-men det räcker inte långt.
Kom hit.
Kom bara över hit.
- Igår var vi på hennes fåniga babyfest. - Du kan få bli Callies barns gudmor.
Om det nu blir något barn.
Att rädda Callie kanske betyder att barnet inte överlever.
- Du har ett sugmärke på halsen. - Oj, Karev blir alldeles röd.
- Är du kär? Är du en älskare? - Håll tyst.
Lucy är den första han gillat sedan...
Hon jobbar här, så hon kommer säkert bli galen, få cancer eller bli skjuten.
Så hoppas inte på ett lyckligt slut.
- Döden på Seattle Grace Mercy. - Han har en poäng.
Vänd mig in och ut, och upp och ner.
Så du tror hon har en bättre prognos om vi tog ut barnet nu?
Callies hjärtstatus skulle kunna förbättras, men vi behöver veta...
Nej, hur Callie vill att vi ska göra.
- Barnet är knappt livskraftigt. - Varför talar vi om barnet?
Vi ger Callie de bästa premisserna.
- Men Callie vill ha ett barn. - Callie vill leva.
Det vill vi alla, men hur blir hennes liv om hon vaknar upp utan sitt barn?
- Hur blir hennes liv, om hon är död? - Det är inte så enkelt...
Stopp.
Vänta på gryningen.
Vänta på solens sken.
Tiden har runnit ut.
Då har han gått.
Dröj, vänta på solens sken-
-vänta på himlen blå.
Tiden har runnit ut.
Då har han gått.
Har de gjort upp en plan?
Torres opereras i morgon.
Först måste Robbins och Sloan bestämma, om barnet ska födas före eller efter.
-Hur mår de? - Du menar Sloan? Han verkar okej.
Vill du gå hem ikväll, eller sova här?
Jag vet inte. Jag kanske behöver...
Jag förstår. Det är Marks barn.
Då har han gått.
Skallen har fått en kraftig smäll. Jag fixade alla blödningar, men...
Hon kan ha fått hjärnskador.
Även om de räddar hennes kropp, är det inte säkert hon kommer tillbaka.
- Mark stog där. - Du måste berätta för honom.
Jag kan inte göra det.
Kom hit, du behöver sova.
Ett barn fött i 23:e veckan riskerar hjärnskador och fel på motoriken.
- Jag vet riskerna. - Gör du? Det verkar inte så.
- Jag bryr mig om Callie och mitt barn. - Du är inte rationell.
Du ville inte det här, så varför får vi höra din åsikt...
Nej, nej, vet du vad jag inte ville? Jag ville inte ha dig, Mark.
Du är bara en spermadonator. Det är jag och Callie, och min åsikt...
Nej. Du får inte ha en åsikt. Det är min familj. Jag är fadern.
Jag är fadern. Du är inte någonting. Du är ingenting.
Dröj fram till tvivlets slut, dröj tills du säkert vet.
När du har väntat klart, då har han gått.
Vänta.
Dåliga nyheter. Mark har kommit på Lexie med Jackson.
- Vi skulle ju komma bort från Mark. - Sådär, han är borta!
Ta det. Han kommer inte att sluta.
- Du tänker fria till mig. - Va, inte alls.
Du kommer att fria till mig om några sekunder...och sen krockar vi.
- Sätt på säkerhetbältet då. - Jag svarade inte...för jag vet inte.
Är det så här kärlek känns? Även för andra?
- Jag bryr mig inte om andra just nu. - Andra kan ju-
-Meredith och Derek, Cristina och Owen, Bailey har Eli, Karev har Lucy.
Teddy har ju den där tumörpatienten.
Jag vill ha det så. Jag vill att vi ska ha det så, för jag älskar dig.
På med bältet!
Du har fått mig drogad på solsken.
Livet, gick till dur från moll.
Efter du kom hit, så växte min aptit, å-
-du och jag, vi går samma håll.
Du har fått mig att vilja fria.
Att gå ner på knä, kanske två.
Folket står och stirrar, när vi oss förirrar-
-upp mot himlen, ut i det blå.
Du får mig uppfylld av solsken-
-inga moln syns i min väg.
Jag är helt uppfylld av solsken-
-inget regn syns i min väg.
Du har fått mig nästan helt galen.
Hänger efter som en tromb.
Jag har en raket, du. Känns som en komet nu.
Klar att sprängas som en bomb.
Någon sa, att du heter Lucy-
-eftersom allting snurrar runt.
Vi kan sno ett rum där väggarna låter "brum".
Vi kan göra det här och nu, nu, nu.
Uppfylld av solsken, inga moln syns i min väg.
Jag är helt uppfylld av solsken-
-inget regn syns i min väg.
Hör på, försök sätta stopp, är inte bra för din kropp.
Hör på, försök sätta stopp.
Hör på, försök sätta stopp, är inte bra för din kropp.
Hör på, försök sätta stopp, stopp, stopp.
Du får mig uppfylld av solsken-
-inga moln syns i min väg.
Jag är helt uppfylld av solsken-
-inget regn syns i min väg.
Så klart, så klart som korvspad.
Inga moln syns i min väg.
Så klart, så klart som korvspad.
Inga moln syns i min väg.
Jag vet att det gör ont. Vi sänker bedövningen och testar nervfunktionen.
Kämpa inte emot slangen. Kan du följa mig med blicken?
Kan du krama min hand?
Kan du röra en finger?
Jag söver henne igen.
Det är för tidigt att säga någonting.
- Reagerade hon inte? - Hon öppnade ögonen och...
- Det är för tidigt att säga något. - Derek, lydde hon instruktioner?
Något mer?
Nej, inget mer.
Det här är dr Burkes tidigare patienter.
Båda med knivhugg i bröstet, båda visade efter inledande operation.
Han gjorde det perkutant, vilket drastiskt minskade behovet av heparin.
Vi slipper blödningen i hjärnan, slipper nedkylningen, vilket är bra för barnet.
Callies hjärta har fått ett slag, inget knivhugg. Det är skillnad.
- Jag har läst att det kan fungera ändå. - Jag har sett hela hjärtat bli-
-sönderskuret av öglan på vajern.
Dr Burke använder en teknik, där man inte gör en ögla.
Genom att placera en extra stel vajer nere i artären, undviks komplikationen.
- Risken för embolism och hemolys, då? - Kan undvikas med en speciell teknik.
Det är genialt.
- Nej. - Förlåt?
Jag säger nej. Det är för riskabelt. Risken finns att vi punkterar hjärtat.
Nej, jag har gjort ingreppet med Burke. Är du ovan, kan jag visa dig rapporter.
Slutdiskuterat.
-Jag är hjärtläkaren, inte din man. - Jag frågar inte min man-
-utan den som är ansvarig för Callie.
Jag är ledsen, men om dr Altman säger att risken är för stor så...
Mark har nog rätt. Jag är inget.
Jag menar, lagligt sett är jag...ingen.
Vilket är ganska tokigt, eftersom jag känner mig som din fru.
Jag känner mig som vårt barns mor.
Kan du bara...?
Kan du leva?
Kan du leva...för mig?
Snälla...lev för mig.
Du behöver inte gömma dig-
-du vet att det är sant.
Vi är av samma slag.
Och jag kan känna allting som du gör.
Höra allt du sagt-
-även när du reser bort.
För jag är jag, världsalltet och du.
När du är för dig själv, ett tecken du får.
Så att du vet-
-att jag är jag, världsalltet och du.
Världsalltet och du.
Jag är ju världsalltet och du.
- Gå in och bli sams. Ni älskar henne. - Finns inget kvar att säga.
- Vad händer? - Hennes blodtryck sjunker.
- Hennes lungor vätskefylls. - Meddela operation att vi är på väg.
Jag går ner på knä, bara minnen kvar-
-för mig att hålla i.
Vet inte hur, det ska gå till.
Sakta ska jag, ta mig samman.
Det ska gå bra.
Finns inget skydd, så skydda mig.
Overkligt, det känns.
Man måste kämpa på-
-fylla tomma rum.
Inget är som det var-
-vänd min sorg-
-till nåd.
Det är så kallt, ensamhet är allt-
-som från en annan värld.
Kom det som ska, jag ska stanna kvar-
-det kan ju ändra sig.
Man måste kämpa på-
-fylla tomma rum.
Inget är som det var-
-vänd min sorg-
-till nåd.
Man måste kämpa på-
-var är start och mål?
Inget kan ge mig lugn-
-inget har jag kvar.
Jag vill att du omfamnar mig.
Vi borde be en bön. Hon hade velat att vi bad.
Jag har bett oavbrutet sedan igår.
- Här finns nya blödningar. - Ta bort bandagen försiktigt. Tvätta.
- Jag börjar ta hål. - Ge heparin, sakta.
- Det kommer blod! - Vi måste öppna igen.
Det är heparinet. Vi kan fortfarande göra det perkutana ingreppet.
- Dr Yang, det beslutet är redan taget. - Mer gasbinda, det blöder mycket här.
- Fostrets puls går ner. - Det här fungerar inte. Yang har rätt.
Vi måste ta bort heparinet och försöka med det perkutana ingreppet.
Ge mig en perkutan katetersats. Jag går in via låret.
Nej, jag klarar det.
- Dr Altman, stabilisera hjärtat och gå. - Nej, jag fixar det. Jag måste bara...
Dr Altman, gå därifrån.
- Du kan göra det här, steg för steg. - Steg för steg.
Steg ett, vi måste ha ett snack. Han går.
Du säger, ta det lugnt och fint.
Han ler så artigt, rakt mot dig. Du ser så artigt, rakt förbi.
Du ser ett fönster där bredvid, när han går dit, så står du kvar.
In imellan skräck och skuld, börjar undra, varför du kom hit?
Hur kunde det gå fel? Du var min vän.
Någonstans, kantat med bitterhet.
Jag skulle stannat kvar, med dig inatt-
-om jag visst, hur man räddar liv.
- Det blöder fortfarande någonstans. - Vi kollar retroperitoneum igen.
Jag är inne.
Låt honom veta att du vet bäst, för hur som helst, så vet du bäst.
Peang. Sug lite här. Hjärnan sväller av.
- Extrastyv styrvajer, tack. - Blödningen under kontroll.
Skriv ner en lista på de fel-
Vi är inne. Slå på dopplern.
- Minimalt flöde mellan kamrarna. - Bra. Vi är klara här.
- En lumbalven har lossnat i hålvenen. - Idioventrikulär rytm.
- Pulsen sjunker, lågt blodtryck. - Ge atropin.
- Det centrala ventrycket gick upp. - Det kan vara en luftembolism.
- Dra ur katetern. - Häng mer vätska och faktor VII.
- Vi har redan ersatt allt blod. - Startar hjärtmassage.
Hitta blödningen och stoppa den.
När han har börjat höja rösten, du sänker din och låter honom-
- Richard, en minut att få igång hjärtat, annars förlöser jag barnet.
Men bryt med dem som du har följt.
Han gör ett av två ting-
-han kommer nog att medge allting, eller hävda allt i förändring.
Undrar du nu, varför du kom hit?
Hur kunde det gå fel?
- Andas hon? - Dålig färg. Stimulera och sug rent.
Jag skulle stannat kvar, med dig inatt-
-om jag visst, hur man räddar liv.
Hur kunde det gå fel?
Jag får inga hjärtslag. Dr Karev, kan jag få hjälp?
- Slå på monitorerna. Ventilera. - Apgar fortfarande noll.
- Kom igen, lillan. - Där. Torres är tillbaka.
- Systoliskt 70 och stigande. - Bröstkorgen höjer sig inte.
- Vi borde intubera. - Okej, gör det.
Tuben är inne. Påbörjar ventilation.
Flytta er.
- Komprimerar. Suger genom slangen. - Blödningen under kontroll.
- Hon är stabil, för tillfället. - Ge 9 ml LR-
-0,5 ml epinefrin och 0,5 ml bikarbonat.
Jag behöver mer Vicryl, strax klar.
Jag har hjärtslag.
Moderns hjärta är starkt.
Vi har gjort vad vi kan, bara att vänta.
Hon reagerade ju knappt, när du väckte henne förra gången?
Hon kanske inte var redo att vakna.
Eller så kan hennes hjärna vara skadad, och hon kanske inte vaknar alls.
Du är inte ingenting.
Vi har ett barn tillsammans.
Du är en mamma. Jag är en pappa.
Förlåt mig.
Hon kommer att vakna. Hon måste vakna.
Igår, på babyfesten...
Jag var avundsjuk på Callie, för att hon blev gravid-
-utan att ens försöka.
Men vi försöker.
Jag tar sprutor, jag tar tempen, jag håller upp benen, men inte då.
Universum säger: "Rätt åt dig, Meredith", och ger Callie ett barn...
...och skickar henne genom en vindruta.
Jag menar, vad fan är det som pågår? Vad är poängen?
Finns det en mening med det? För om du kan tänka ut ett enda skäl-
-varför universum är så skruvat och slumpartat och elakt-
så vore nu, en otroligt bra tid att tala om det för mig. Jag vill verkligen veta.
Jag vet, jag förstår. Kom hit.
Jag lovar dig, att vi ska få ett barn. På något sätt ska vi bli föräldrar.
Hon är verkligen liten. Men hon är stark.
Ett halvkilo...stark.
Kämpar mot alla...komplikationerna.
Hon har vackert svart hår, Calliope. Hon är vacker.
Hon kan inte öppna ögonen ännu, men jag märker...att hon letar efter dig.
Hon frågar efter dig.
Titta på mina anletsdrag, de ger dig en bild av vem jag är.
Så många bilder från mitt liv, och hur jag blivit den jag är.
Men de betyder ingenting, när inte någon kan se på dem.
Så sant, jag är gjord för dig.
Jag klättrade över ett högt berg, simmade över ett stort hav.
Jag gick över gränser och bröt reglerna. Men, älskling, jag gjorde det för dig.
Men även när jag var helt pank, så kände jag mig väldigt rik,
-det är sant, att jag är gjord för dig.
- Sover vi hemma i natt? - Jag är inte den som väntar-
-på flickan som är kär i någon annan. Det är jag inte.
Vi går hem.
Vi ger henne en låg dos dopamin.
- Ville du...lägga till någonting? - Jag kan inte lära dig något mer.
Om du vägrar lära dig, om du inte lyssnar, så kan jag inte lära dig.
Hitta någon annan som kan lära dig.
Ser du mitt glada leende?
Det gömmer orden, som stannar kvar.
Och våra vänner, som tror jag har tur.
De saknar kunskap, om min situation.
Nej, de vet inte, vem jag verkligen är-
-och de vet inte vad jag har gjort, som du gör.
Och jag är gjord för dig.
Titta på mina anletsdrag, de ger dig en bild av vem jag är.
Så många bilder från mitt liv, och hur jag blivit den jag är.
Men de betyder ingenting, när inte någon kan se på dem.
Det är sant, att jag är gjord för dig.
Ja, det är sant-
-att jag är gjord-
-för dig.
Ja.
- Ja. Ja. - Gud i himlen.
- Callie? - Ja.
- Vad? Vad? - Ja.
Jag gifter mig med dig.
Översatt av: McTorrent www.sweSUB.nu