Kan två personer verkligen vara ämnade för varandra?
Som gjorda för varandra. Själsfränder.
En sak till: Det är Arizona Robbins första dag tillbaka.
- Få henne att känna sig välkommen. - Låt bli att göra en grej av det.
- Jag tror att det är bäst så. - Okej. - Vänta, en sak till.
Ni vet nog att några av våra läkare har stämt sjukhuset.
Ni kanske undrar hur det påverkar personalen.
Jag vill vara tydlig: Det gör det inte. Alls.
Låt advokaterna sköta det.
Vårt jobb är att arbeta ihop och stötta varandra -
- i att ge den utmärkta vård som vi alltid har gett.
Låt inte det här komma i vägen. Tack.
Det vore fint om det var sant - att alla har nån som väntar.
- Att alla väntar på nån. - Det var bra.
- Ville du nåt? - Ja.
Brandstationen. Jag bor inte där. Vad ska vi göra?
Ska vi sälja eller... Hur vill du göra?
Gör som du vill. Det är ditt hus.
Men jag vet inte om jag tror på det.
Den röda örnen har landat. Arizona har kommit.
Jag satte knäppisen på rullstolstjänst.
Hon kommer bara att be om den om hon ser den.
Men pressa henne inte. Hon avskyr det.
- Jag avskyr att du tjatar. - Då lär ni komma överens.
Röda örnen! Röda örnen! Titta inte upp.
Titta inte upp!
- Hej! - Bra att du är här!
Jag måste dra. Derek vill att jag fixar hans hand.
Vi har fullt upp: En nioåring med buksmärtor.
En sexåring med nefroblastom, och en tioåring som behöver ny njure.
Du kommer att gilla honom.
Ring upp och kräv tillbaka depositionen!
Kul att din syster gillar utsikten, men det är mitt bröllop.
Det här samtalet är över.
Jag älskar dig också.
Röda trosor och spetsbehå.
Han vill ha julbröllop i en fjällstuga -
- med röda band och en gran prydd med foton på oss.
- Vad fint! - Det är dumt.
Vad för slags man bryr sig så mycket om ett bröllop?
- Jag gjorde det. - Jag har ju redan gjort det en gång.
Ska alla som kom första gången hoppas att jag menar allvar nu?
- Ni gav mig små fat. - Du kan få fler.
Jag vill gifta mig i ett fält fullt med blommor och fjärilar.
Jag vill ha hjortrongodis med texten "hjorta för varandra" på. Fattar ni?
Vi gifter oss borgerligt. Sen blir det cocktailparty.
Vi får väl se. En man som betalar deposition menar allvar.
Den återbetalas till och med den 12:e. Det är om två dagar.
Det skulle ta två år att övertala mig att gå med på ett jultomtebröllop.
- Vänta, är det den 10:e i dag? - Ja.
- Det var bra att Owen sa så där. - Det var jättefint, utom för mig.
- Det behövde sägas. - Inte till den inlåsta frun.
- Vad vill du? Du lämnade honom. - Jag vill inte vara inlåst.
- Har ni sett Jackson? - Hur så? Är du sugen?
Trettio år som nunna - hon får inte nog.
- Ni har alltså inte sett honom? - Vi ska hälsa att du måste ha honom.
Om vi går upp till armhålan så delar sig nerven i två grenar.
Här kommer det häftiga. Det är helt nydanande.
- Bäst att det här blir bra. - Vi tar den bakre grenen...
- ...som transplantat. - Har du nåt mer?
- Hörde du vad jag sa? - Ja. Har du nåt mer?
Ja, vi kan göra end-to-side. Statistiken ser lovande ut.
Och mer?
- Derek, kan du åtminstone titta? - Du vet att statistiken är på råttor.
Vad gäller end-to-side... Ja, det är nydanande -
- men när du tar min friska nerv så minskar funktionsförmågan.
Du har inte hittat det än.
Jag övade med Arizona, och hon var mycket mer entusiastisk.
- Vad är det? - Dr Bailey...
Vet du att USA: s tio kallaste städer alla ligger i Minnesota?
Du är glad att vara tillbaka. Fint. Har du kollat upp hjärtklaffen?
- Butter? - Ja. Vi har valt en bioprotes.
- Den ska vara klar. - Okej. - Dr Ross, löste du rummet?
- Fönster åt öster i ett enskilt rum. - Bra.
- Hej! - Vi är framme! Dr Bailey.
- Hur ser levern ut? - Utmärkt.
Dr Ross har suttit i telefon för att få hit den.
De ville skicka den till Portland, men jag skällde ut dem.
Ett litet tack för allt ert jobb. Björk och rosmarin.
Något nytt på bröllopsfronten? Klänningen är det viktiga.
Han blev nerslagen av nån kvinna. Buksmärtor och ett sår i handen.
- Varför syr du inte? - Patienten är lite jobbig.
- Du är läkare, du måste klara det. - Men...
- Mr Freeman, får jag undersöka er? - Varsågod.
Säg till om det gör ont.
- Oj, förlåt! - Pappa! - Jag är hemskt ledsen.
Det är därför Danny och Tim undviker dig.
- Jag tog aldrig Tim på rumpan. - Men hans fru. Och Dannys fru.
Det är ingen fara.
Kan ni luta er framåt och andas djupt?
- Och igen? - Då var det klart.
- Vad är det med dig? - Det är en komplimang.
- Jag försökte varna dig. - Bättre kan du. Gör en skiktröntgen.
- Grey, hade du en handskada? - Ja, men akta rumpan.
Jackson! Vi måste talas vid.
- På en gång. - Okej.
Vad är det?
Jag är fyra dagar sen. Det har aldrig hänt förr.
Fyra dagar... Jaha. Jaha!
Jaha... Jaha...
Precis när det började kännas okej.
"Nåt så skönt kan inte vara fel. Jesus godtar sex innan äktenskapet."
Han gjorde regeln när folk gifte sig vid sexton!
Nu är jag gravid. Det är inte okej.
- Okej, Jesus, jag fattar! - Du är inte gravid.
- Jag är aldrig sen. - Vi använder kondom.
- Kondomer går sönder. - Nej. Jo, ibland...
- Du får kissa på en pinne. - Såna tester kan visa fel.
- Det måste vara blodprov. - Okej, då tar vi blod.
- Jackson... - Vi oroar oss inte förrän vi vet.
- Okej? - Okej.
Dr Kepner. En fjortonåring föll av sin häst.
- Han har lågt blodtryck och blöder. - Jag är här hela dagen.
- Wexler, Lewis, rum ett. - Avery.
- Hjälp mig med Shepherds hand. - Jag är upptagen i dag.
Jaha. För varje sekund dör mer av nerven.
Medan vi står här och pratar så dör hans nerv. Kom nu.
Hunt! Bra tal i morse.
Väldigt "Till storms god' vänner". Shakespeare, du vet, "Henrik V".
- Jag tycker att du sköter det väl. - Tack. Ville du nåt?
Jag bara kollar läget. Känns det bra med mötet?
- Ja, det känns okej. Hur så? - Nej, det är inget särskilt.
En stämning påminner oss om att sjukhuset är ett företag.
Det händer mycket, så var beredd.
- Jag klarar mig. - Självklart. Du vet vad du gör.
Strunta i mig.
Dr Hunt, som ni vet kommer en stämning att lämnas in mot sjukhuset.
I dag har vi ett första samtal för att förbereda sjukhusets försvar.
Här är ett sekretessavtal.
Notera att er fru, dr Cristina Yang, är en av käranden.
- Jag såg det. - Det är en knepig sits för er...
- ...och en intressekonflikt. - Det som sägs stannar här.
Bra. Inga jobbiga samtal vid middagsbordet.
Okej, varför flög läkarna till Boise Memorial den dagen?
För att skilja siamesiska tvillingar. Vi hade klarat ett liknande ingrepp.
Graham Cunningham, 65, fick skrumplever för sju år sen -
- och har utvecklat problem med en hjärtklaff.
- Bra jobbat, dr Ross. - Tack.
- Varför har klaffen inte behandlats? - Levern klarar det inte.
Klaffen tål inte transplantationen, så vi fixar båda samtidigt.
Bra. Jag vill nästan lära mig ditt namn.
Dr B... Är levern den rätta? Det blir inte som förra gången?
Den verkar vara den rätta. Vi fick bara dejta några andra innan det blev rätt.
Ungefär som alla grodor du kysste innan du träffade mig.
En snuskgubbe tog mig på rumpan i dag.
- Jaså? - Ja. Hur gick det med Callie?
- Hon tog mig inte på rumpan. - Derek... Det gäller din karriär.
- Vill du prata om det? - Ja.
Varför göra operationen? Jag har alltid velat fiska mer.
Jag har köpt Zolas första spö. Det är rosa.
- Derek. - Det finns ingen bra lösning.
Det finns halvmesyrer. Det kan bli bättre, eller inte.
- Om de inte grejar det så är det över. - Det är inte över.
Du som var så deppig förr. Vad har hänt?
- Vi pratar inte om mig. - Vi behöver inte prata alls.
Så ja, bra. Spänn inte för hårt, då kan du knäcka bröstbenet.
Ska du låta din AT-läkare operera på min patient?
- Har du skvallrat? - Du ska inte få döda honom.
Ingen ska döda nån. Hon är duktig. Bättre än du.
- Ingen skadeglädje. - Yang.
Vet du hur länge han har väntat?
Han hade en fru vid första besöket. Nu har han träffat sina drömmars man.
AT-läkare får inte öva på honom.
Okej, slappna av. När blev du en sån romantiker?
Äh, du har tur som jobbar med mig.
Gör det ont? Bra.
Har du kul här? Jag hörde att det var ett basketproffs här.
Har du träffat honom? Han var säkert jättelång.
Okej, vi ses lite senare.
- Bra. - Tjugo om jag inte nämnde benet.
- Jag har bara tio på mig. - Nästa gång skvallrar jag på dig.
Håll truten.
- Är han alltid så tyst? - Ja.
Kepner har en pojke som har fått en häst över sig.
- Hälsa att vi kommer. - Jag kommer efter.
- Jag kan vänta. - Skynda på.
- Kan jag hjälpa dig? - Jag har gått vilse.
Jag ska till... radiologen.
Kan du ta över ultraljudet? Han har öm buk.
- Han kan ha skadat lårvenen. - Mina sneakers. Tappa inte bort dem.
- De kostade 200 dollar. - Man ska ha klackar för stigbyglarna.
Han verkar inte ha så bra koll.
- Det blöder här. - Vi får göra skiktröntgen.
- Vänta på Robbins. - Skämtar du?
- Han är skadad! - Det är hennes första dag.
Ett dåligt beslut får inte förstöra hans liv.
Det ser ut att vara åderförkalkning i aortaannulus.
- Vet du eller frågar du? - Jag... ska titta igen.
Nej, titta... Nu kommer dåliga nyheter.
Det ordnar sig, men planet blev försenat. Vi vet mer snart.
- Det har vi hört förr. - Det kanske är bra.
Planet kanske måste vara sent, för annars krockar ambulansen.
- Allt händer av en anledning. - Inte nu igen...
Jag hade aldrig träffat Hank om inte mitt ex hade fått mig att flytta hit.
- Du slösade trettio år med henne. - Jag träffade ju dig.
Trettio år för sent. Allt händer inte av en anledning!
Jag var ensam och du var rädd. Jag tror inte att det skulle vara så.
Vi skulle ha varit ihop och levt ihop.
Jag accepterar inte om du förlorar din chans att få trettio år till.
- Jag är ledsen. - Han är lite rädd. - Det är klart.
- Gör nu inget fel. - Nej.
- Får du hit levern? - Om jag så måste hämta den själv.
Det kanske var därför jag sa så, för att du skulle skrika på dem.
- Goda nyheter. Ni får åka hem. - Tack gode gud.
Nästa kvinna kan vara beväpnad.
Dr Wilson svarar på alla frågor, och jag ska skriva ut smärtstillande.
- Fint! - Nu räcker det! Jag orkar inte mer!
Inte undra på att mamma stack. Ingen vill vara gift med dig.
- Hur länge har tafsandet hållit på? - Mamma stack för två år sen.
Då hade han gjort så i ett år. Innan det var han normal.
- Dr Grey, vad är det som händer? - Ursäkta.
Såg du hur han grep min penna? Det är en gripreflex.
- Hos en vuxen? - Med en tumör i frontalloben.
Då kan reflexer återvända, ihop med minskade hämningar.
- Som rumptafsande... Du är så smart. - Fjäska lagom.
Ta skiktröntgen och ring neuro.
Bailey och jag ska göra hjärt-lever-operationen i dag.
Russell ville ha ditt godkännande.
- Var det allt? - Varför är jag här?
Varför ville du ha hit mig?
Du är lovande, och jag driver ett sjukhus. Du är bra för affärerna.
Är det enda anledningen?
Du flyttade, och nu är du tillbaka. Vad vill du?
- Jag vet inte. - Jag vet att vi vill olika saker.
När vi bortser från det så sårar vi varandra. Vi funkar inte ihop.
Det vet vi, och inget har förändrats. Nu måste jag tillbaka till mötet.
I broschyren är stället utsmyckat med lysande istappar och renar.
- Vidrigt! - Ni kan ha ett muffinstorn.
I stället för tårta! Med rödgrön topping.
Kom igen! Ni är kära, varför inte fira det?
Kärlek kan få en att göra dumheter som man får ångra.
- Ska inte du läsa på om nerver? - Jag läser långsamt.
- Hej! - Dr Robbins. Du har hästkillen, va?
- Ja, Karev är med honom. - Var dr Kepner där?
- Varför skulle hon veta det? Läs! - Jag ska operera i kväll.
Ska du operera? Du får stå upp länge.
Tror du inte... att du blir uttråkad?
Det blir jag när jag står upp... eller sitter.
- Bailey och Ben ska ha julbröllop. - Åh, vad fint!
Möt mig i rum 3125
- Torres, vi ses snart. - Vänta!
- Jack... Förlåt. - Har ni en sexdejt?
Allt handlar inte om sex.
- Allt väl? - Ja.
Nej.
Herregud... Jag hade en plan. Jag skulle vara gift och ha en make.
Vi skulle ha godis på bröllopet. "Hjorta för varandra." Själsfränder.
Jag skulle berätta att jag var gravid med en tröja: "Världens bästa pappa!"
- Nu är det så här. - Är du gravid?
Jag tror det. Jag vet inte.
Planer går aldrig i lås, särskilt inte med barn.
Man lyckas inte bli gravid förrän man minst anar det -
- troligen för att man inte hade tänkt det.
- Hej. - Jag skulle precis gå.
Berätta om beslutet att flyga med Skytrip Express.
Det var inte mitt beslut. Sjukhuset har avtal med dem.
- Sen hur länge? - Det vet jag inte.
Visste ni att de har haft tekniska problem?
- Va? - Fyra händelser sen juli 2010.
Det visste jag inte.
Minns ni inte bytet till Skytrip i december i fjol?
Jag var inte medveten om det. Jag är kirurg och inte...
På grund av budgetnedskärningar -
- förändrades policyn till att flyga med Skytrip.
- De använder underleverantörer... - ...som hade tekniska problem.
Är det så vi sparar pengar? Vem godkände det?
Vem bytte till ett företag utan att kolla upp dem?
Är det här er namnteckning, dr Hunt?
Jag minns det inte, men...
Ja. Jag godkände det.
Jag gjorde det. Ska jag säga upp mig nu?
- Nej, vi undrar... - Det är det sista vi vill.
Får jag säga nånting? - Roberta Thompson, från styrelsen.
- Vi har träffats. - Jag vill vara tydlig med en sak.
Som du själv sa: Du är kirurg och sköter din enhet utmärkt.
Du skulle inte vara så duktig om du var en lysande budgeterare.
Owen, ett misstag begicks.
Det stod oss alla dyrt, särskilt våra läkare, men även dig och din fru.
Styrelsen vill berätta att du har vårt fulla stöd.
- Allt väl? - Ja.
- Själv? - Ja.
- Jag vet inte. - Jag vet.
- Jag borde ha tagit p-piller. - Ja, vi var rätt dumma.
Jackson, jag klarar det själv.
- Om du inte vill det här. - Varför...
- Kepner? - Könssjukdomstest.
Bra tajming, jag blev precis klar. - Hjälper du mig? Tack.
Hej då.
- Dr Bailey. - Vi är snart redo för er.
Bailey, dr Warren undrar när du blir klar.
Så klart. Han har väl sett ett foto i en bröllopstidning och fått en idé.
Ska vi ha silverbjällror eller snöflingor på inbjudningarna?
Girlanger eller julstjärnor på borden?
- Det är bara ett bröllop. - Kom igen! Du borde stå på min sida.
Tror du att jag ville ha bröllop? Det var för Owens skull. Välj dina strider.
Ja, det funkade ju bra för er.
- Dr Kepner? - Stygnen håller inte.
Att rida ska vara kul, men hjälm räcker inte alltid.
- Då kan man lika gärna rida barbacka. - Karev, kan du ta över?
Sluta jaga mig med stolar!
Jag stretchar, det är helt normalt. Ta bort den där!
- Tång. - Varsågod.
Det är en tumör, men neurologen säger att den är för långt gången.
Hon trodde att han var snuskig, och nu vet hon att det är en tumör -
- och då är det för sent... och jag pratar med mig själv.
Dr Yang, jag är nästan klar. Du kan snart stänga.
Dr Yang föredrar kablar framför monofilament.
- Dr Edwards, vill du sköta det här? - Nej, inga AT-läkare, sa jag!
Jag ger kanske inga bra bröllopstips, men det är min AT.
Hon har övat länge. Jag vet att hon klarar det.
- Okej, visst. - Kan jag få kablarna, Boki?
- Dr Bailey, ska det blöda? - Det levrar sig inte.
Kan vi få plasma och faktor VII? Vi måste trycka på utifrån.
Okej, kolla pulsen varannan timme. Jag ska prata med föräldrarna.
Ut härifrån, allihop! Ut!
Allt väl? Slog du i huvudet?
Jag var så stolt över att jag hade klarat dagen -
- och operationen, precis som förr.
Jag var så häftig att jag skulle ha hela vikten på vänsterfoten...
Men jag har ju ingen vänsterfot! Nu sitter jag på ändan.
Du skulle se din min!
Tänker du hjälpa mig upp?
- Hur ser blödningen ut? - Den slutar inte.
- Vad är mjölksyrenivån? - Den är uppe på 17.
Nej... Kom igen! Nej, nej!
- Helvete. - Vad är det?
- Levern är fläckig. - Stöter han bort den?
Ska jag inte stänga igen?
Om vi tar en pedikel får vi med en sena.
Mamma: Hur mår min grabb?
Var är du? Du har stirrat på mobilen som en 16-årig tjej med ny pojkvän.
- Du måste fokusera! - Förlåt, men Shepherd vägrar ändå.
- Han vill inte göra ingreppet. - Han är rädd.
Han önskar att det inte hade hänt, men vi ska göra honom mindre rädd -
- så att han känner att det ordnar sig. Vi kan fixa det.
- Är du med mig? - Jag måste göra en grej.
- Hej! Vad är det? - Titta här.
En tumör i orbitofrontala cortex.
Det är tafsaren. Hans familj undviker honom.
- Clemens sa att det är inoperabelt. - Det är det inte.
Jag ringer Clemens och förklarar hur man gör.
- Han gör det inte lika bra som du. - Nej.
Därför måste du få handen opererad.
- Jag har inte resultaten än. - Jag är med. Hela vägen.
Va?
Jag vet att det inte var planen, men vi fixar det.
Vi gifter oss, får barn och blir bra föräldrar.
- Jag vill det. - Säg inget som du inte menar.
- Vi fixar det! - Tror du...
Som du sa: Inget så skönt kan vara fel.
- Vill du verkligen det här? - Ja.
Vi gifter oss och skaffar hus. Vi har ett jättestort bröllop.
- I ett fält med fjärilar? - Vad du vill.
Din familj ska vara där. Min galna mamma, med Webber.
- Det är okej. - Herregud.
Ska vi verkligen... Är du säker?
- Klarar vi det här? - Vi klarar det.
- Hur visste du? - Elva år med ditt jobb.
- Vill du ha tillbaka det? - Nej. De vill ha en syndabock.
Nån som de kan avskeda. Blev det så?
- Nej, styrelsen är på min sida. - Det är bra.
- Varför gav de mig inte sparken? - Det vet jag inte.
Du är gift med nån på andra sidan. Verkar de missnöjda med det?
Tack, Richard.
- Du sa ju att den matchade perfekt. - Ja, men ibland, av oklara skäl...
...vill kroppen inte ha det nya organet.
Vad händer nu? Hamnar han på listan igen?
Ja, och vi ringer runt, men med tanke på Grahams tillstånd...
Han behöver det här. Det finns ingen som är sjukare.
Det är poängen. Bättre att ge levern till nån som kan överleva.
Hur lång tid har jag kvar?
En vecka, kanske.
Det är bra.
Det är inte trettio år, men bättre än inget.
- Förlåt. - Du får inte gå! Kom tillbaka!
Jag är gammal och har levt gott.
Jag har hittat folk att älska som har älskat mig.
Spara tårarna åt nån som behöver dem. Jag menar allvar. Bra jobbat.
Vi har en vecka.
Vi ska göra den minnesvärd.
Då ska vi se...
Inte gravid...
Åh, Gud... Tack gode Gud!
Nu måste vi inte gifta oss! Vi är fria!
Vi slapp undan det problemet. Tack gode Gud!
Tack, tack, tack!
Nej, Jackson, jag menade inte...
Fast nu behöver inget förändras. Vi kan vara ihop, men utan bebis.
Inget behöver förändras, men jag får börja ta p-piller.
Det är lugnt. Gör inte det.
- Jackson... - Det här var kanske ett tecken.
På att vi måste sluta. Det är nog bäst så.
- Okej, om det är... - Ja.
Jag måste prata med Torres. Vi ses.
Okej...
Du, Gråter!
Det är okej, men gör inte om det. Det är vidrigt.
Förlåt.
- Vad är det? - Du brydde dig om honom.
- Nej, det gjorde jag inte alls. - Jo, precis som med din andra AT.
Precis som med mitt bröllop. Du gav mig råd.
Ett bra råd, som jag tänkte hörsamma.
Jag vet inte vad du var med om på tundran, men du har förändrats.
Det har jag inte alls!
Nej, du måste vänta.
- Jag håller på med en ny plan. - Vad bra, berätta!
Nej, du kommer att hata den. Jag har slitit hårt med det här.
Jag har pratat med kirurger i Schweiz när jag borde ha pratat med dig.
Om du vill få tillbaka din hand, så hjälp till, för fan!
- Jag tog i lite väl mycket... - Du har rätt.
Vi får slänga allt och titta på saken ur en ny vinkel.
Vi kommer att fixa det här.
- Ska vi börja nu? - I morgon. Du måste ta ledigt.
- Tack. - Tack gode Gud.
Har jag förändrats? Hur skulle han kunna veta det?
Han sa att inget har förändrats, men jag har kanske förändrats.
- Jaha. Nu är jag med. - Har jag förändrats?
- Du vill ha tillbaka Owen... - Nej.
- Jo, det vill jag. - Vi har förändrats. Det är bra.
- Dr Hunt, var det nåt mer? - Min intressekonflikt oroar ingen.
- Det är ovanligt... - Min frus intressekonflikt, då?
- Ja, det är... - Min fru kan tjäna på mitt misstag.
Ni hoppas att domaren ska avvisa målet för att vi är gifta.
Dr Hunt, tänk inte på det. Styrelsen stöder dig fullt...
Jag påminner om att sekretessbrott kan leda till uppsägning och böter.
Jag förstår. Ha en fin kväll.
Du kommer att få en inbjudan snart, troligen med tomtenissar på.
Du behöver inte ge mig nåt.
Skulle du tacka nej till ett våffeljärn?
- Jag gillar ju våfflor... - Det ordnar sig.
- Lovar du? - Nej, men du har mitt stöd.
- Jag skulle inte visa mig. - Så illa var det inte.
Jag gråter ibland när jag har sex.
- Du ser för jävlig ut. - Ja, det stämmer nog.
- En öl. - Är Kepner på smällen?
Hon betedde sig knäppare än vanligt, och du tog blodprov.
Det är inte din sak, men hon är inte på smällen.
- Skål för det. - En omgång till, tack. - Ska bli.
- Sluta kalla henne knäpp. - Det är hon.
Ja, men... Du får inte säga det.
- Ska du dansa? - Hallå?
- Wow, vad händer här? - Vi har en dansfest.
- Hade du en bra dag? - Ja.
- Jag ramlade omkull. - Vad hände?
Jag reste mig igen.
Jag började med middagen, men kan du göra klart salladen?
- Visst. - Hej, hjärtat.
Hej, mamma. Ska vi dansa?
- Ser du halsbandet? - Jag kanske ändå tror på det.
Det här med "som gjorda för varandra".
- Hej! - Hej.
Jag har pratat med Clemens. Han remitterade tumören vidare.
Bra. Titta på tröjan jag köpte åt Zola. Den ligger i påsen på bänken.
- Killar är inte mycket för barnkläder. - Titta nu, bara.
- Vad är det här? - Varför inte tro på det?
Vem vill inte ha mer romantik?
VÄRLDENS BÄSTA STORASYSTER
Det har bara gått tre veckor, så jag borde inte säga nåt.
Min livmoder är ogästvänlig, och hemska saker händer oss jämt.
Jag har inte berättat för nån, inte ens för Cristina.
Om du berättar för nån kastar jag ut dig ur huset du byggde.
Bara lugn. Och bra saker händer oss.
Vi ska ju få ett barn till.
Vi ska få ett barn till.
Vi kanske får se till att det händer.
Vi måste ställa upp och vara ämnade för varandra.
- Tack för att du kom. Vi måste prata. - Ja.
Då vet man åtminstone säkert...
- Jag tycker... - Vi borde ta ut skilsmässa.
- Vill du det? - ...om man är ämnade för varandra...
Ja.
...eller inte.