De flesta avskyr sjukhus, men inte AT-läkare.
För dem är sjukhuset en magisk, poetisk plats.
Maskinernas rytm. Klädernas prassel.
Det är en plats fylld med löften, spänning och överraskningar.
En plats där drömmar kan besannas.
Titta på dem! De är så orörda.
De skrattar och pratar... De är patetiska.
- Tänk att vi var såna. - Varför stirrar de?
- Se upptagen ut. - Kom.
- Shane har rätt. Håll fokus. - På dina tuttar?
Att hålla koll på sina bröst är a och o.
Min kusin trodde att hon hade cancer. Det var bara en stor finne.
- Om du behöver hjälp... - Nej!
- Är de kvar? - Ronden om fem minuter.
- Kusten är klar! - Tack, Gud!
- Du kör pediatrik, va? Vill du byta? - Nej, du är besatt av Karev.
Du får stå ut med att jag överglänser dig, då.
- Ta det inte personligt. - Jag byter inte.
- Jag har Kepner. Jag lär få snitta. - Kepner... Hon är en nitlott.
- Hon är schyst mot oss. - Ja, hon är nitlotten.
Jag har Medusa. Vill nån byta?
- Nej. - Nej!
Ni är sena. Jag avskyr att vänta. Vem presenterar?
Det blir väl jag.
Samantha Morgan född med ideopatisk hjärtsjukdom.
Status 1B på donationslistan.
- Nåt nytt? - Jag vet att det är svårt att vänta.
- Ibland kan vi inget mer göra. - 77 dagar.
- Så länge har hon fått vänta. - Hon får ett hjärta.
- Som tur var är er dotter stabil. - Nej, jag är...
Laura och jag träffades här. Min son, Rhys, ligger där.
Vi är båda ensamstående. Det är bra att ha ett extra par öron.
- Är det min tur? - Ja.
Rhys Rutstein, status 2 på listan, föddes med kammarfel.
Han har fått en shunt och mår bra.
- Du kan nog ta hem Rhys nästa vecka. - Jaså? Nästa vecka?
- Rhys behöver inte vänta här. - Vad härligt, Noah!
Jag tror inte att jag är redo. Alltså, det är jag ju, men...
- Hemma... Utan alla läkare... eller dig! - Det klarar du. Ni klarar det bra.
Vi kommer förbi snart igen.
Dr Yang, har du läst den nya shuntartikeln?
- Den visade intressant statistik. - Nej.
Du ska få en kopia.
Jag tänkte kalla henne Sloker, men det kanske blir Pigger.
Eller Doktorn.
Hej. Oj, oj, oj!
- Vad kostade den? 5 000 dollar? - Det var en gåva.
Från pappsen? Ta det lugnt, prinsessan.
- Varsågod. - Vad är det?
Din uppgift. Carter Kaynig i rum nio har svalt några färgkritor.
- Låter vi inte naturen ha sin gång? - Det har gått åtta dagar.
Han har förstoppning, och de kommer inte ut.
- Ska jag... - Börja gräva, prinsessan.
Ta av dig uret först.
- Dr Kepner, jag är redo. - Sluta.
Den falska entusiasmen genomskådar jag direkt. Okej?
- Ordna de här efter mötesdatum. - Okej.
- Är det nåt problem? - Nej, jag hoppades på kirurgijobb.
- Vänta bara. Det är Stora Knöldagen. - Hurra?
Här gillar de att lägga alla svulstborttagningar samma dag -
- så att en lyckosam kirurg får karva ut finnar i tolv timmar.
Det kallas att tälja. En lantis med fickkniv klarar det.
Häng med.
Mr Publer... Mr Pewbler? Mr Poobler?
- Ska vi ta alla i dag? - Det är morgonens skörd.
Vässa kniven, Jethro.
Mrs Crossley ska få pacemaker i dag. Hon borde kunna åka hem sen.
- Vad sa de? - Jag får åka hem i dag.
- Han är döv på ena örat. - Vi börjar snart.
- Det blir bra. - Jag vill inte stanna över natten.
- Ingen säger emot, älskling! - Vi ses snart.
Jag bokade sal tre, din favorit.
Jag har mejlat över mrs Crossleys pulsdata.
Pigger, gå till neonatalen. - Butter, du får assistera.
Jag får visst assistera.
- Vad gör du? - Förlåt, jag...
Strunt i det. Försvinn!
- Vi behöver en läkare! Hjälp! - Lugna er.
- Vad har hänt? - Vi har dödat Bigfoot.
- Jag försökte bara skjuta hjort. - Sköt ni nån?
Jag såg honom inte. Det gick så fort. Sen såg jag ett monster!
- Sköt ni honom igen? - Och sen hoppade den ut i vägen.
- Sköt ni Bigfoot? - Och körde på honom?
- Ja. - Var är Bigfoot nu?
Barnet har ett diafragmabråck. Han kanske inte kan andas.
- Var är dr Karev? - Han opererar.
- Hur gammal är mamman? - Femton.
- Stå inte där, gör nåt! - Sök dr Karev igen.
- Jag klarar inte det här! - Jo då, Kimmy. En sista krystning!
- Han är så liten! Vad ska vi göra? - Det är du som ska veta det.
- Dr Wilson, vad ska vi göra? - Vi måste intubera.
- Hämta ett laryngoskop. - Det är ingen fara, hjärtat.
- Eller hur? Det är väl ingen fara? - Ge mig en slang storlek 4.
- Syremättnaden sjunker. - Struplocket är i vägen.
- Vad händer? - Om jag bara kan få in slangen...
- Dr Wilson. - Så, jag klarade det!
- Det går bra. Vad nu? - Jag tror att...
Kanske rengöra och sätta in en navelsträngskateter?
- Ja. Och sök dr Karev igen. - Jag söker honom.
- Varför går han runt klädd så där? - Brooks, hjälp till!
- Skar du honom? - Rör inte ghilliedräkten!
- Bättre kamouflagedräkt finns inte. - I krig kanske.
- Vi bär orange av en anledning! - Så.
Jag föredrar hobbyer som frimärkssamlande eller virkning.
Nåt som inte innefattar vapen och oskyldiga små djur.
- Brooks, visa ut herrarna. - Okej.
Dr Torres, den längsta kadavernerven är 7 cm.
- Vi behöver längre. - Inget blod i hjärtsäcken.
Brooks, ta min mobil och leta fram Shepherd -
- Nancy, Amy, Liz och Kate. Be dem donera en nerv.
- Säg till när nån nappar. - Derek ville ha en kadavernerv.
- Du har systertjänst. - Behöver ni ingen hjälp?
- Nej, det är lugnt. - Vi borde vända på honom.
- Vad hände? - Syremättnaden är fortfarande låg.
- Har du kopplat in Ecmo på barn? - Jag hade aldrig ens intuberat förr.
Vi kopplar katetrar till Ecmon -
- som syresätter blodet och tar bort koldioxiden.
Var försiktig så att den kan skickas till patologen.
- Oj. Det är... Oj! - Vad är det som är "oj"?
- Jag vet inte. - Du vet inte?
Hej. Jag förstår att det är läskigt -
- men vi tar väl hand om dig. Okej?
Dr Ross, får jag tala med dig?
- Vad var det? - Det var vidrigt.
Du var som en trollkarl med en näsduk.
Ross, knölarna sitter fast på människor. Rädda människor.
Du måste se rädslan och lindra den. Se dem i ögonen och låtsas bry dig.
Tänk om jag slet ut näsdukar ur din kropp!
Du tycker väl att det här är under din värdighet. Jag fattar.
Jag vet att jag är "nitlotten", men patienterna förtjänar ändå respekt.
Oavsett hur dåligt du mår!
- Förstår du? - Jag tror det.
- Var lagom kaxig! - Hallå?
- Varsågod. - Vi ses snart.
Jag klarade en postoperativ rapport helt själv.
- Så mycket litar Yang på mig. - Häftigt. Det här är häftigare.
Det är ju vidrigt! Har du sett Leah?
Ja. Det var larm på neonatalen.
- Vad ser du? - Utgjutning runt hjärtat.
Hur kan han ha hjärtsvikt med en shunt?
- Shunten läcker. - Vad hände?
- Han mådde bra, och sen inte. - Behöver ni nån hjälp?
Håll koll på mina patienter och förvarna operationssalen.
Tänka sig, jag får visst assistera nu.
Kulan har slitit sönder tarmen. Jag måste ta ut det här.
Tillhör hon nån av er?
Brooks, vad vill du?
Jag lämnade meddelanden åt Kathleen och Amy, Nancy lade på.
Det tolkade jag som ett nej. Lizzie är tänkbar.
Hon undrade vilken storlek Zola drar. Jag gissade på 2T.
- Får jag assistera? - Meredith, Lizzie ringde.
- Hon tror att hon ska ge mig en nerv. - Hurra!
- Inte hurra. - Jag vill inte blanda in dem.
- En levande nerv vore bättre. - Min hand, mina systrar, mitt val.
Ju längre vi väntar, desto sämre chans har vi.
Det låter som en baggis, men jag har ju inga systrar...
Vem tvingade du att ringa?
Ring tillbaka och gör det ogjort. Nu!
Gör inget ogjort.
Jättebra. Du har isolerat halspulsådern och karotiden.
Nu måste du sätta in en kanyl.
- Jag rörde inte... - Byt plats!
- Ge HLR så fixar jag det. - Samtidigt?
Börja ge kompressioner nu!
Sluta.
Kör.
Sluta.
Okej, fortsätt.
Sluta.
Kör.
- Hur länge har vi hållit på? - 20 minuter. Sluta.
- Karev, behöver du hjälp? - Nej, jag kopplar in nu.
Inled bypass.
- Vi klarade det. - Det känns som om jag lärde dig nyss.
Lyssna noga, Wilson, för han är duktig.
- Okej, vad nu? - Han måste övervakas dygnet runt.
Det blir en lång natt. Ta en tupplur, prinsessan.
- Varför kallar du mig prinsessan? - Har du sett dig själv?
- Ser du nåt? - Det ser bra ut.
Vad är det?
Hej. Jag förstår att det är läskigt, men vi tar väl hand om dig.
Du har en liten äck... knöl -
- på din... bakdel.
Ursäkta.
Hur gör man om...
Förlåt... om labbet måste skynda på med ett prov?
- Vad är det med dig? - Tanten har en vidrig rumpskorpa.
Vad barnslig du är!
Säg åt labbet att...
Säg åt dem att jag vill att de tar det där provet först.
- Kan du... - Nej, hon är din!
Leah är skoningslös. Inser inte Yang det?
Hur skönt är inte det här? - Kom igen, D-vitamin! Jag måste sova.
- Det luktar krabbkakor... - Vi är vid köket.
Nej, det är köttfärslimpa. Jag har en sån hatkärlek för det...
Det är som Vegas där inne.
- Man vet inte vad klockan är. - Solen, det här är Shane.
Det är skönt efter alla sårinfektioner.
En tant hade en riktigt vidrig grej på röven.
Jag har inget emot vidriga grejer -
- fast Karev kallar mig prinsessan. Verkar jag så pimpinett?
Är jag pimpinett?
Va? Jag är inte pimpinett!
- Vad sa ni nu, då? - Du spottar pimpinett.
Låt svararen ta det. Jag orkar inte.
Du ska nog ta det. Larm på Bigfoot.
- Här är jag! - Förlåt, jag sökte Grey.
- Jag glömde att du hade hennes mobil. - Jag kanske kan hjälpa till?
Tänker du ta det?
Dr Greys telefon, Heather här. Hej, Lizzie!
Ja, hon blir sötare för varje dag. Jag ska fråga.
- Jättebra, hej. - Vad sa hon?
Att Zola är söt, och hon undrar om ni kommer till jul.
- Och nerven, då? - Hon skulle återkomma.
Hej igen!
Jag förstår. Det är mycket att be om. Vänta lite.
Heather Brooks. Hej, Kathleen. Hur fick du mitt nummer?
Du, Liz? Jag pratar med Kathleen. Jag vet inte om hon har bokat resan.
Tvinga mig inte att upprepa det. Vänta lite.
Hallå? Ja, ett ögonblick.
- Dr Grey, det var om ultraljudet. - Lägg på - nu.
- Har de opererat färdigt på Rhys? - Jag klarar inte väntrummet.
Det var där jag fick veta att min fru hade dött.
Jag beklagar.
- Jag får se Laura lägga patiens. - Jag är besatt.
- Hon vet knappt hur jag ser ut. - Stor näsa, ont om hår...
- ...och små ögon. - Jag sägs likna George Clooney.
Dr Edwards, donationscentralen.
- Det kan vara Samanthas hjärta! - Eller ett rutinsamtal.
Jag ska ju hålla dina känslor i styr.
Det kan vara Samanthas hjärta, och Rhys kan överleva operationen.
De blir normala barn, och vi tar hand om varandra -
- för jag klarar mig inte utan dig. Jag kan inte leva utan dig.
Visst håller jag känslorna i styr?
Hej då.
- Finns det ett hjärta? - Jag måste söka upp dr Yang.
Dr Yang, Unos har ringt. Det finns ett hjärta tillgängligt.
Vi vill ha det. Ring upp dem.
Ladda till fem.
- Finns det ett hjärta? - Mr Rutstein, får jag tala med er?
- Vad är det? Mår Rhys bra? - Hans tillstånd är kritiskt.
- Herregud. - Får jag tala med er ensam?
- Jag väntar där ute. - Nej, stanna här. Jag behöver dig.
Rhys har blivit mycket sämre. Han står överst på donationslistan.
Det finns ett hjärta, men om det är i gott skick -
- får inte Samantha det, utan Rhys.
- Försök inte sno transplantationen. - Vi måste inte hålla på så här.
- Är du rädd att Yang föredrar mig? - Är hjärtat på väg?
- Det kommer om 30 minuter. - Bra.
- Vad är det med ditt ansikte? - Jag gav Noah beskedet inför Laura.
- Det var som om jag snodde hjärtat. - En ekvation avgör vart hjärtat går.
Assistera, Butter, så blir du glad.
"Jag är så ledsen och känslig. Jag måste muntras upp, dr Yang."
Bra jobbat.
- Behöver han maskinen för att leva? - Just nu. Den låter hans hjärta vila.
Hur länge? Min kompis Nikki har fest på fredag.
- Barnet blir kvar längre än så. - Hur mycket längre?
- Det är svårt att säga. - Jag får ringa Nikki.
- Mamma, var är din telefon? - Kimmy, vill du titta på ditt barn?
- Nej tack. - Är det säkert?
Du skulle inte göra nån skada.
Han fattar ändå inte vem jag är. - Jag är trött. Jag vill till mitt rum.
Visst, hjärtat.
Vi hann inte med alla i dag. Jag har knöldag i morgon också.
- Vi hann ändå mycket. - Om du vill slippa fler knölar...
...se till att klara tentorna, för annars blir du kvar här.
Förlåt. Du kan gå, Ross.
- Ska jag hjälpa till i morgon? - Håna mig inte! Gå härifrån.
- Herregud, grattis! - Nej!
- Har läkaren ringt tillbaka? - Ja, för att bekräfta ultraljudet.
- Då vet du. - Jaha...?
Du har inte hört nåt. Du vet inget.
Du nämner inte det här för nån. Förstått?
Vill du säga nåt mer innan vi slutar prata om det här?
Grattis...?
- Jag vill assistera på nåt sånt. - Det borde vara jag.
Titta, Yang ligerade lungartären med ett stygn.
- Hon är otrolig. - Ja.
Sover du? Du har stirrat på ungen i en timme.
Hon ville inte ens se honom. Hon brydde sig mer om sin väns fest.
- Hon är femton. - Det kvittar.
Alla lever inte i en perfekt värld, som du.
- Min värld är inte perfekt. - Princeton, Harvard, högsta betyg...
Alla går inte på de bästa skolorna eller låter pappa betala allt.
- Somliga har det sämre ställt. - Det vet jag.
Du har ingen rätt att döma andra, prinsessan.
Vet du att jag snyter mig i hundradollarssedlar?
Min första födelsedagstårta var gjord av kaviar.
I ett av rummen i min perverst stora herrgård -
- är väggarna klädda i minkpäls. Det är sant.
- Hur många eldstäder har jag? - Fyra.
27. 28 om man räknar butlerns, men han är ju tjänare.
Det förklarar mycket.
Det närmaste dygnet är avgörande, men än så länge går det strålande.
Mät blodgas varannan timme och kolla pH.
- Hej. - Vi har väntat i flera månader.
Hennes syremättnad ändras inte. Hon dör.
Jag lägger patiens för att jag inte orkar se henne dö.
Jag...
Det var hennes hjärta. Det var hennes hjärta, och du...
Jag vill vara glad för din skull, men det går inte.
Ge mig kaffet! Jag går praktiskt taget i sömnen.
En gång gjorde jag det och vaknade av att jag hade sex.
- Usch! - Han var snygg.
- Var fick du tag i kaffet? - Jag stal det av en sjuksköterska.
Hon stjäl också. Små bebishjärtan.
- Ska inte du vara med Karev? - Han bad mig gå runt och vakna...
...för ett barns liv vilar i mina trötta händer.
- Läskigt. - Nej, häftigt!
Alla specialistläkare sover. Vi räddar liv.
- Jag ringer folk. - Och räddar liv.
Du tar bort vårtor, och hon stjäl ingrepp.
Sluta klaga. Vi är kirurger, inte läkarstuderande...
- Hjälp! Hjälp oss! - Vad i...
- Herregud! - Jag älskar det här yrket.
- Mr Crossley, släpp er fru. - Släpp hennes fotleder.
- Om jag släpper så svimmar hon. - Vi är läkare.
Visa honom, älskling.
- Jag känner ingen puls. - Jag inleder HLR.
- Jag plockar upp henne igen. - Backa, sir.
- Vad fan? - Hämta en riktig läkare!
Mrs Crossley, ni mådde alltså fint, tills ni hostade och då svimmade ni?
- Jag fick tag i fotlederna. - Och då vaknade hon till.
- Måste jag leva uppochnedvänd? - Hostan flyttade på en elektrod.
Vi måste öppna dig igen.
Det här är er chans att assistera vid det häftigaste ingrepp ni har sett.
- Var det en gäspning? - Brooks, du är ute.
- Men... - Du klarar inte det här.
- Ryck upp er, allihop! - Ni får studera vår patient...
...innan vi börjar med labbdelen. - Dr Avery, hämta patienten.
Dr Torres och jag ska göra en nervtransplantation.
- Vi behöver en pålitlig AT-läkare. - Vi litar inte på nån av er än.
Wilson, du börjar.
- Jag bits inte, Wilson. - Okej.
Det var det.
Edwards.
- Lagade du proximalt eller distalt? - Det ska du se på ärren.
Du är klar här.
Ross!
- Hej, jag heter dr Ross. - Det vet jag.
Ja, men...
- Gör det ont när du griper? - Ja.
Okej.
Jag förstår att du måste vara orolig. Jag hade varit det.
Men dr Torres och dr Avery är jätteskickliga.
De ska ta hand om dig. Det vet jag.
Okej, vi har en vinnare. Ross visade patienten respekt.
Grattis, du är med i gruppen. Tacka mig sen, för han blir sur.
Ni kan gå.
- Mrs Crossley är min. - Inte om jag hinner först.
Spring inte!
- Jag gör det. - Jag har skärmen.
- Jag har elektroderna. - Ursäkta.
- Du får inte sno det här. - Du snodde hjärttransplantationen.
- Ge mig! - Kan ni vänta en stund?
Jag är klar.
Herregud! Dra ut den! Du kopplade syret till droppet!
Om en luftemboli når hjärtat dör hon.
- Vad händer här? - De försöker döda mig!
Kimmy! Om du ska till neonatalen är den södra hissen närmare.
- Det är lugnt. - Har du blivit utskriven?
- När kommer du tillbaka? - Du måste inte svara.
- Jag kommer inte tillbaka. - Va?
Du kan inte gå, du har ett barn. Han är en dag gammal!
- Han är sjuk. - Du kan inte överge honom!
- Nej, nej, nej! - Släpp in mig.
- Bråka inte med mig. - Ni får inte överge barnet!
- Släpp mig! - Nej!
- Släpp dem. - Du är galen!
AT-läkarna brukar hänga i tunnlarna. Det luktar fisk här.
- Du får inte ge dig på patienterna. - Hon övergav sitt barn.
- Låt polisen sköta det, prinsessan. - Kalla mig inte så!
Min mamma övergav mig när jag var två veckor gammal.
Jag bodde i fosterhem tills jag fyllde 16 och började bo i en bil.
Jag parkerade vid skolans gympasal, så att jag kunde duscha på morgonen.
Hemkunskapsläraren, ms Schmidt, lät mig tvätta.
Jag gick på bra skolor, men jag kämpade för det.
När jag tog examen hade jag inga rika släktingar där.
Jag hade en person: Ms Schmidt.
Hon gav mig armbandsuret. Hennes son jobbar för tillverkaren.
- Det är ett fint ur. - Tack.
- Det var inte mitt fel! - Ni kunde ha dödat henne.
Jag förstår tävlingsinstinkten, men ni måste kunna samarbeta.
- Ni får inte jobba med mig längre. - Ni får inte operera alls.
Tack.
Rumpskorptanten var hos onkologen. Det var malignt. Jag fick bort allt.
- Vad gör du här? - Jag ska ju hjälpa dig i dag.
Ingen gör det frivilligt.
Jag vill vara här. Det enda jag vill är att bli kirurg.
Torres valde mig för sin operation tack vare dig.
Du gav mig 27 soloingrepp i går. Ett av dem räddade ett liv.
Jag är tacksam för mitt jobb och tacksam till dig.
Jag tänker ta på mig handskar och hjälpa dig med knölarna.
Du får gilla läget.
Okej. Du får den som luktar illa, i säng två.
Jag är avstängd, men ville komma förbi för att...
- Kan du ursäkta mig? - Ja.
- Allt väl? - Han kan stöta bort hjärtat.
Det gör han inte.
Du! Ja, just du.
- Dr Shepherd? - Har du talat med mina systrar?
Brooks har inget med det att göra. Din familj vill hjälpa dig.
- Eller hur? - Ja, de verkade vilja hjälpa till.
Klart att de vill, men om de får veta...
- Vem ringde du? - Berätta inget.
Okej, det räcker! Levande nerver är bäst, det vet du.
Och du kastade mig för vargarna. Inte för att dina systrar är vargar...
Men de är rasande för att du inte själv ringde.
Och de berättade saker. Nu vet jag saker om dig... och dig.
Jag vet saker jag inte vill veta. Jag vill inte vara med.
Det känns väldigt obehagligt.
Låt mig gissa, dina föräldrar skilde sig.
- Hur visste du? - Jag gissar. Lizzie, en av vargarna.
Hej, Mer. Hoppas du har bilder på barnet.
Jag kom inte bara för att donera en nerv.
Det behövs inga harpor, ingen fågelsång, inga rosor.
Jag har aldrig varit så trött förr.
Jag har en jacka. Den är för långt bort.
- Jag vill åka hem. - Är ni verkligen avstängda?
Vissa dagar är romantiken borta.
- Men om man ser sig om... - Se upp!
...är saker rätt häftiga.
Stanna upp ett ögonblick. Njut av skönheten och magin.
- Se upp! - Det varar inte för evigt.
Romantiken försvinner. Saker händer.
- Folk förändras. - Ur vägen!
Kärleken dör.
Men kanske inte just i dag...
Tänk att de var som vi.