De asemenea, cu explorarea laparoscopică a canalului coledoc,
scurgerile și stricturile postoperatorii sunt reduse în mod semnificativ.
La vremea aceea a fost numită o tehnică temerară.
Și era.
Ca să înțelegeți despre ce e vorba.
Am fost singura femeie din programul de rezidențiat în chirurgie.
Am fost numită fetișcană și doamna Grey.
Am fost exclusă în mod clar, împreună cu un rezident de culoare.
N-au vrut să fac parte din clubul băieților.
Așa că am făcut singurul lucru temerar care se poate face cu o tehnică temerară.
Am publicat-o în Revista de medicină americană.
Acest lucru a stârnit vociferări.
Un rezident nu publică o lucrare fără un îndrumător.
Dar partea cu adevărat îndrăzneață a venit când au văzut
ce nume îi pusesem: metoda Grey.
I-am dat numele meu.
Să-i fi auzit pe băieți vociferând despre asta
Prima distincție Harper Avery
am dedicat-o bărbaților care m-au susținut atât de mult.
Așa a vrut mama să rămână în amintirile noastre.
Amintirea mea despre ea e... un pic diferită.
Unde e șeful ? Toți sunteți diletanți !
Acuză crampe intermitente...
Ce dracu' cauți aici ? Nu ți-am spus ?
De câte ori ți-am spus să nu mă deranjezi la serviciu ?!
Sunt convinsă că fiecare își amintește o versiune proprie a ei,
versiune pe care eu n-aș recunoaște-o.
Asta e tot ce rămâne dintr-un om atunci când nu mai este.
Nu !
Dar aici e problema...
Meredith...
Nimeni n-are o amintire clară, nici întreagă.
Mami...
Trezește-te, Meredith !
Le îngrămădim una peste alta,
nu mai ținem cont de timp.
Suntem undeva,
apoi suntem altundeva.
Și totul pare o clipă lungă, imposibil de evitat.
Așa cum spunea mama:
Caruselul se rotește fără oprire.
Am stat toată ziua cu Alex.
Am avut nevoie de o zi liberă și mi-am luat-o.
Foarte bine ! Vreau doar să știu de ce.
Nu vrei. Tu vrei să afli dacă am vindecat cancerul
sau am găsit un vaccin pentru scleroza laterală amiotrofică.
Oricare dintre ele ar fi nemaipomenită.
- Iar începi. - Ce ?
Aștepți să răsplătesc
mărețul sacrificiu pe care l-ai făcut pentru familia noastră.
Cum aș putea să fac ceva dacă tu mă presezi
și stai cu ochii pe mine din cauza deciziei tale ?
- Și aștepți ca eu să eșuez. - Aștept să strălucești.
Îți amintești că de asta ai rămas aici ?
Iar eu ți-am spus să te duci la Washington și să strălucești acolo.
Tu ai hotărât să rămâi și să faci pe martirul,
iar acum mă faci să mă simt vinovată pentru decizia ta.
Gata ! Nu mă mai simt vinovată
și nu mai compar realizările mele cu ale tale.
Nu mai fac așa ceva. Să nu te pui în calea mea.
Parcă ai fi mama ta.
Ce s-a întâmplat cu tine ? Meredith, ascultă-mă !
Oricine se poate îndrăgosti și poate fi fericit,
dar nu oricine poate pune mâna pe un bisturiu și să salveze o viață.
Te-am crescut să fii un om extraordinar.
Închipuie-ți dezamăgirea mea când m-am trezit după cinci ani
și am constatat că ești cât se poate de ordinară !
Ce s-a întâmplat cu tine ?!
Asta e o nebunie !
Trebuie să înceteze.
Nu te-am auzit plângându-te acum câteva minute.
Am auzit ceva, dar n-aș zice că te plângeai.
Vom fi prinși. Era s-o pățim de atâtea ori.
- Ceea ce facem e atât de rău ? - Nu fi naivă.
Seattle e un oraș mic, cu mentalitate de provincie.
Atunci să plecăm din Seattle.
Richard, meriți să fii fericit.
- Ce e ? - Nimic.
- Sunt uimită să te văd aici. - Aici muncesc.
- Ce e ? - Nimic. E grozav !
Am crezut că Bailey a câștigat locul din consiliu.
Așa e. M-au reangajat ca îndrumător la chirurgie pediatrică.
Asta e grozav !
Foarte bine ! Marfă !
- Felicitări ! - Mai taci ! Sunt un chirurg foarte bun.
Eu le fac lor o favoare, nu ei mie.
De altfel, Robbins mi-a spus că votul a fost foarte strâns.
Da, firește.
- Ce e ? - Nimic. Doar că...
O să te trimit să tratezi ocluzii intestinale timp de o lună.
O să ți se spună mătura de rahați.
Robbins i-a spus lui Bailey că votul a fost unanim.
- Robbins ! - Iată-te ! Bine ai revenit !
- Putem discuta ? - Da. Marty Secord, de la 2313,
are transaminazele bune,
dar cred că o să-i facem o colangiopacreatografie.
Te-am auzit, dr Herman. Lasă-mă un pic. Habar n-ai ce norocos ești
că mă ai pe mine ca îndrumător.
Trebuie să discutăm. Doar un minut.
Doamne ! Vin !
Nu se poate ! La dracu' !
- Maggie Pierce își dă demisia ? - Mă ocup de asta.
- Pierd alt șef de la Cardiologie ? - Mă ocup de problemă.
Mama m-a sunat de două ori. E un coșmar !
Normal că e ! Întâi Russell, apoi Yang, acum Pierce ?
Eu și Yang am ținut zeci de interviuri, iar acum trebuie să trec iar prin asta ?
Evident, de vreme ce angajăm doar pentru o săptămână !
La noi circulă oamenii. Ai auzit că pleacă Pierce ?
- Da, am citit e-mailul. - Ce să facem ?
Nu văd ce-am putea face.
Ar trebui să discutăm cu ea.
- Eu nu. - Nu m-am referit la tine !
Noi toți !
Ar trebui să ținem ședință de consiliu și să trecem la atac.
- Da, ocupă-te tu de asta. - O să mă ocup !
Norocul vostru că tocmai ați primit o transfuzie de sânge proaspăt.
Poate vă ajut eu să schimbați imaginea de circ a spitalului.
Maggie Pierce nu poate să-și dea demisia !
- Nu poți să-ți dai demisia ! - S-a dus vorba. Cum te simți, Roy ?
Îmi place salteaua asta. Trebuie să-mi iau și eu una.
A mea e prea moale.
- Să vedem ce putem face. - Ce e cu demisia ta ?
Grefa e pe poziție. Să injectăm colorantul.
Măcar îmi spui de ce pleci ?
Asta e între mine și angajatorul meu, dr Shepherd.
Văd că perfuzia nu mai ajunge la coloană.
Roy, mișcă degetele de la picioare, te rog.
Le mișc, le mișc.
- Așa ? - Un pic mai mult.
Îi verific reflexul Babinski.
Ce indică degetele depărtate în mod reflex ?
Lucrul de care te temeai: leziunea coloanei vertebrale.
- E paralizat ? - Încearcă din nou.
S-a întâmplat ceva ? Nu-mi simt picioarele.
Ce se întâmplă ?
E posibil ca grefa să fi întrerupt fluxul sanguin spre coloană,
dar voi face tot ce pot ca să remediez problema.
Bine. Vă rog !
- O să-ți dau ceva care te adoarme. - Încearcă să-i induci hipertensiune.
Să vedem dacă putem amplifica perfuzia spinală.
Ai primit e-mailul lui Maggie Pierce ?
Da.
- O stai din nou de vorbă cu ea ? - N-o să asculte.
Nu are încredere în mine.
E furioasă că nu i-am spus mai devreme. Și eu sunt.
Tot nu-mi amintesc ca mama să fi fost gravidă.
Am nevoie de jurnalul din primăvara lui '83.
- Îl ai ? - Da, le am aici.
Le-am răsfoit amândoi de o sută de ori.
Sunt mai mult notițe despre chirurgie.
- Vrei să-l cauți, te rog ? - Bine.
- Ajutor ! Mă puteți ajuta ? - Ce s-a întâmplat ?
Am adus un prieten și am văzut-o aici.
Stătea întinsă și era singură.
Fugi înăuntru și spune-le că am nevoie de o targă !
- Eu sunt doctoriță. Cum te cheamă ? - Nadia.
- Spune-mi unde te doare, Nadia. - Peste tot.
Dumnezeule !
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 11 Episodul 4
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB Comentarii pe www.tvblog.ro
- Asta-i o nebunie ! - E în travaliu ?
Tensiunea e foarte mică: 7,8 cu 4,5. Să-i dăm 600 cc de lichid în bolus.
Nadia, cât ai ?
- Zece. - Zece luni ?
Spune că are zece ani, nu știe la ce te referi.
Abdomen rigid, cu sensibilitate generalizată.
Edwards, adu ecograful. Nadia, unde sunt părinții tăi ?
Dacă are mamă, unde dracu' e ?
Ar trebui să fie închisă.
Nadia, vreau să stai nemișcată.
Știu, știu... Trebuie să văd dacă...
Trebuie să văd...
- E bine ! - Ce e ?
- Nu e însărcinată. Nu e un copil. - Pare o masă și e lichid în jurul ei.
Slavă Domnului ! Începea să devină sinistru.
Și o tumoare de mărimea unei mingi de fotbal e tot ceva sinistru.
Nu mai avem timp de tomografie. E hipotensivă și are peritonită.
E posibil ca tumoarea să fie perforată. Trebuie s-o ducem la sala de operație.
Îi anunț.
Apoi chemăm poliția și Protecția Copilului.
Să-ți lași copilul să se îmbolnăvească și să-l abandonezi e tot abuz infantil.
- Cu ce să te ajut, Amy ? - La trei. Unu, doi, trei !
Paralizie apărută în timpul reparației anevrismului aortic.
I-am indus hipertensiune și am adaptat stentul,
dar n-a funcționat nimic.
- Are nevoie de decompresia măduvei. - Ești tu aici. Eu ce să fac ?
Eu am treabă. Mi-am zis s-o preiei tu. Avantajele de a fi șefă la Neurologie.
Și s-ar putea să fie ultima voastră operație împreună.
Tocmai îi spuneam dr Pierce de ce nu e o idee bună să plece.
- Nu-i așa ? - Voi sunteți aici dinaintea mea.
Tu și Meredith. Poate discutați despre asta.
Cu Derek e ușor să discuți. Poți să-i spui absolut orice.
Halat și mănuși, vă rog. Tu nu aveai treabă ?
Ba da. Succes ! Mă bucur c-am vorbit.
Revista de medicină americană... De necrezut !
- Ce e de necrezut ? - Metoda.
Chiar ai numit-o metoda Grey ?
Cum s-o fi numit ? Așa mă cheamă.
E un pic cam îndrăzneț.
Ăsta e ?
Da, din primăvara anului '83.
- E ceva în el ? - Notițe chirurgicale, idei...
Poate găsești tu ceva, eu n-am găsit.
Am o operație. Mulțumesc !
Trebuie să vorbim despre Maggie Pierce.
Bailey !
În e-mail scria că are motive profesionale și personale.
Știi care sunt ?
- De unde să știu ? - Vorbești cu ea.
Bailey, a demisionat !
- N-o putem reține împotriva voinței ei. - N-am spus asta.
Spun să-i schimbăm voința.
Eu încerc să întrunesc consiliul,
dar cred că ar trebui să vorbești cu ea
așa cum obișnuiai să vorbești cu mine, când eram nouă aici
și când nu-mi deosebeam cotul de fund.
Probabil că aș fi renunțat...
La naiba, Bailey, pleacă și gata !
Nu pot să fac nimic.
Las-o baltă !
Aproape că am terminat, dr Shepherd.
Sunt curios...
Vorbind din postura cuiva care avea o slujbă grozavă
pe care apoi a refuzat-o,
știu că o decizie pripită poate avea consecințe dezastruoase.
Putem să zicem că nu mă potrivesc ?
Am putea, dacă ai fi stat aici suficient de mult cât să știm asta.
Nu e vorba de muncă.
Atunci ce este ?
Sunt sigură că soția v-a spus deja.
Cum merge ?
Ce mi-a spus soția ?
Știu că ați avut câteva confruntări și că nu a fost prea primitoare.
- În cel mai bun caz. - Este doar unul dintre chirurgi.
De ce nu încerci mai bine să o eviți
- Până când te lămurești... - Nu e așa de simplu...
Dumnezeule !
Nu știți... nimic.
Îmi pare rău. Despre ce e vorba ?
Ar trebui să vorbiți cu soția dv.
Da, bine. Hai să îl întoarcem pe spate.
La trei.
Unu, doi, trei.
Derek, reflex Babinski ?
La naiba !
Îmi pare rău, dr Pierce.
Ați făcut tot ce se putea, dar acest om este paralizat.
Nu.
Nu. Pregătiți-l pentru o sternotomie.
Am nevoie de un aparat de bypass aici, de urgență.
Wilson, du-te și obține acordul soției pentru o operație pe cord deschis.
- Ce vrei să îi faci ? - O să îl fac bine.
Mă puteți ajuta dacă vreți, iar dacă nu, vă rog să eliberați sala.
Mamă ?
Mami ?
Meredith...
- Ai crescut. - Așa este.
Păcat.
Este îngrozitor să fii adult.
Dar caruselul nu se oprește niciodată.
Nu poți să cobori.
M-ai chemat ?
Despre ce e vorba ?
Da.
Ți-aduci aminte de ziua în care te-ai întâlnit cu mama la carusel ?
Cum ? Dar de unde ...?
Mi-aduc aminte de ziua asta.
Eram cu mama în caruselul din parc când tu ai venit,
v-ați certat și ea ți-a zis ceva.
Mai ții minte ce a zis ?
Meredith, asta s-a întâmplat cu mult timp în urmă.
Nu-mi aduc aminte.
Asta voiai de la mine ?
Da, voiam doar...
Nu-i nimic.
M-am gândit la ce ai spus
și ar fi mai bine pentru ei...
pentru Thatcher și Adele... până la urmă.
Normal că ar fi.
Să-i lăsăm să-și găsească pe cineva care să-i facă fericiți.
Nu mi-am dorit niciodată să...
Nu mi-am dorit niciodată să înșel...
Și nu m-am văzut niciodată în poziția asta.
Stă în puterea ta să schimbi asta, Richard.
E în mâinile tale.
Eu eram pregătită să fac asta de foarte mult timp.
Întrebarea este, tu ești pregătit ?
Soția și-a dat acordul.
Ce bine ! Sunt în pieptul lui de ceva vreme.
A fost un pariu curajos.
Acela... e un anevrism de forma unui sac ?
Și tocmai l-ați rezolvat ?
Da, dar acum o să-l folosesc
ca să aduc sângele înapoi la măduva spinării.
M-ați pierdut.
Da, așa am fost și eu o vreme.
Este paralizat pentru că aorta
nu mai trimite sânge la măduva spinării.
Așa că am înlocuit aorta cu o grefă sintetică,
iar acum refolosesc anevrismul pentru o a doua aortă
care doar să trimită sânge la măduvă, ca un drum secundar.
Puteți face... așa ceva ?
Mulți nu ar putea, dar ea poate.
Înțeleg de ce vreți să o mai țineți aici.
Da...
Nu contează.
Și o să funcționeze ?
Dumnezeu știe.
E o ultimă încercare.
Luați-mă cu dumneavoastră când plecați.
Aspiră. Și pregătiți un alt fir de prolene de 6.
Wilson, nu mai sta acolo, mergi la spălat.
Tumoarea a invadat cavitatea abdominală.
A împins organele interne la o parte.
Să reducem tumoarea asta cât de mult posibil
și când ne apropiem de organe
putem să-i facem rezecția bucată cu bucată.
Bine.
Ce e ?
Edwards mi-a spus.
Ați votat în unanimitate pentru Bailey.
Cine ți-a spus asta ?
- Dr Bailey. - De ce ți-ar spune asta ?
- Pentru că am susținut-o și eu. - Tu ar fi trebuit să mă susții pe mine.
Mi-ai ascultat discursul. Ai spus că e bun.
- Și a fost bun. - Păi și atunci ce naiba ?
- Al lui Bailey a fost mai bun. - Grozav !
Alex, ai fi fost un bun membru al consiliului,
dar Bailey o să fie unul excepțional.
Asta vrei să fac,
să votez pentru tine ca să te simți bine ?
Vrei să-ți dau votul meu din milă ?
Pentru că eu nu aș vrea.
- Bine. - Începe să se trezească.
Vrei să faci tu onorurile ?
Roy. Roy, ne auzi ?
Roy, ești bine. Operația s-a terminat.
Vreau să-ți miști degetele de la picior.
Poți să faci asta ?
Roy, mișcă-ți degetele, da ?
Roy, mișcă-ți degetele.
De necrezut !
Bun, sedați-l la loc și duceți-l la postoperator.
Ați făcut treabă bună, toată lumea. Vă mulțumesc tuturor.
Îmi tot spune să vorbesc cu soția mea. Știi la ce se referă ?
- Poate că da. - Ei bine ?
Dar nu vorbesc despre nimic.
Poate că am aflat la Alcoolicii Anonimi despre cineva...
dar am făcut o promisiune acolo.
Altcineva ar putea ști despre ce nu pot vorbi eu.
Pierce e și ea la Alcoolicii Anonimi ?
Nu. Nu ! Clar ar trebui să vorbești cu ea.
- O să-mi spună să vorbesc cu soția. - Atunci ar trebui să vorbești cu soția.
- Edwards, ești gata ? - Da.
S-a băgat peste tot.
Efectiv trebuie s-o curăț de pe splină.
Și are 3,5 kilograme.
3,5 kilograme de părinți neglijenți.
Dar are o coadă împletită olandeză.
Este ca una franțuzească, doar că e mai greu de făcut.
Îi făceam și eu surorii mele când mama era praf.
Îmi lua o oră și tot se desfăcea.
Numai un sfânt sau mama ei ar avea răbdarea să facă așa ceva.
Aveți nevoie de încă o pereche de mâini ?
Nu, ne descurcăm. Mulțumesc. Metz ?
Este suficient de atentă să îi facă coafura fiicei ei.
Cum naiba a lăsat-o să facă o tumoare de trei kilograme ?
Noi doi știm câte ceva despre mamele nebune.
Ai grijă. A ajuns pe vena hepatică stânga.
Văd.
La naiba !
Unde ești ? Unde ești ? Am găsit-o !
Hemoragia e la ficat.
O tamponez, dar nu pot s-o controlez.
- Prosoape. Mai pui niște sânge ? - Imediat.
Edwards, aspiră mai mult. Am cerut pensă, acum !
Altul. Altul.
Un glonț a trecut prin fosa iliacă dreaptă și a perforat coloana.
Plagă împușcată la nivelul ficatului.
- Mai multe prosoape ! - Intră în colaps.
Trebuie să oprim sângerarea. Aspiră.
Haide !
Fir de mătase de 4 pentru ligaturare.
Nu merge. O s-o pierdem.
Ce zici de o tamponare cu balon ?
- Ce ? - O tamponare cu balon.
Asta ar putea controla o plagă împușcată la ficat.
Ar trebui.
Da. Adu-mi un cateter Foley.
- O să ai nevoie de mai multe... - Mai multe. Știu.
Foley... acum. Haide.
Crezi că asta o să oprească hemoragia ?
Are cele mai bune șanse.
Pensă.
Umflu balonul.
Să vezi chestie.
Ați făcut treabă bună, dr Grey.
Tensiunea arterială în creștere.
Incredibil.
Cum naiba te-ai gândit la asta ?
Nu știu.
Ești bine ?
E bine. Ai salvat-o. E bine.
Da, sunt bine.
Nu o să fie niciodată momentul potrivit.
Trebuie să facem asta repede, să smulgem bandajul.
O să îi spun lui Adele... în seara asta.
O să-i spun lui Thatcher.
- Ce-mi bate inima. Chiar o să... - Dr Grey ?
- Dr Grey ? Mă scuzați. - Un minut !
Da, șefule ?
Mă scuzați, dr Grey.
Tocmai am primit un apel telefonic foarte interesant.
Metoda dumneavoastră laparoscopică... Cea pe care tocmai ați publicat-o.
- Metoda Grey. - Metoda Grey, da.
Tocmai a fost pusă pe lista scurtă a nominalizărilor
pentru premiul Harper Avery.
A fost... ? Glumiți ?
Niciun alt rezident la chirurgie nu a ajuns vreodată pe acea listă.
Pot să sper că vă vom putea convinge să rămâneți la Seattle ?
- Este foarte... - Nu, știu.
O să aveți de unde alege după toate acestea.
Felicitări, Grey.
Consiliul și-ar dori să te vadă, ca să...
Desigur.
- Meredith. - Derek, nu acum.
Cinci minute. Doar cinci minute.
Derek, Dumnezeule !
Nu pot în momentul ăsta.
Îmi pare rău că am zis ce am zis despre mama ta.
De ce ? Chiar asta crezi.
A fost ceva ce am spus pe moment...
Ai vrut să-mi faci rău și exact asta ai făcut,
așa că măcar ai curajul să o duci până la capăt.
Vrei să mă asculți ?
Nu pentru că m-ai comparat cu un chirurg strălucit,
ci pentru că ai spus-o în sensul că sunt rece și ambițioasă
egoistă, o soție și o mamă îngrozitoare.
Am înțeles.
Îmi place cum o întorci după cum dorești...
Crezi că sunt la fel ca mama ? Asta crezi.
Și că acum trebuie să trăiesc și eu cu povara dezamăgirii tale ?
Din cauza unui lucru la care tu ai renunțat.
Dacă mai ții minte, am renunțat la asta pentru tine.
Ai renunțat la asta pentru mine, dar eu nu vreau asta.
Pleacă. Ar trebui să iei următorul avion.
Sună-l pe președinte și ia-ți slujba înapoi.
Pleacă.
Sânge.
Este doar sânge.
Meredith, nu-ți fie teamă. Nu-ți fie teamă.
911. Ce urgență aveți ?
Mama mea a încercat să se sinucidă.
Ești o fetiță foarte descurcăreața.
Știi asta ?
E posibil să-i fi salvat viața mamei tale.
A venit aici cineva de la Protecția Copilului ?
Este acolo.
Mai sunteți aici.
Eram îngrijorată cu fetița.
Este bine ?
O să fie bine.
Slavă Domnului !
Cei de la Protecția Copilului au venit aici pentru ea, așa că...
Aveți o coadă împletită olandeză ?
Când s-a îmbolnăvit... fiica dv ?
Când a început ?
Vreau doar s-o văd. Vă rog...
Nu, nu o puteți vedea, dar puteți să vorbiți cu cei de la Protecția Copilului.
Nu, vreau să mă asigur că e bine.
Iar ei o să sune la poliție.
Nu. Nu puteți face asta.
Nu înțelegeți. Nu avem acte.
Asta nu e o scuză să-ți abandonezi copilul.
O să mi-o ia.
Am văzut asta la cunoscuți.
Adorm într-o sală de operație
și se trezesc într-un avion sau în altă țară.
Se numește repatriere medicală,
și nu facem așa ceva aici.
Mi-a fost teamă să o aduc aici.
Credeți că nu am vrut să o ajut ?
Ce alternative aveam ?
Să facă operația.
Și apoi să ne trimită înapoi într-o țară în care murim de foame
sau eu unde voi lucra ca prostituată, său și mai rău,
o să o facă pe ea prostituată, și nimeni nu va zice nimic.
Asta era o alternativă.
Cealaltă era să nu mă gândesc la asta și să mă rog,
să sper că o să fie bine
și că orice ar avea fetița mea
o să treacă.
Și după o vreme, alternativele astea...
Te înnebunesc.
Și după o vreme, îmi spun singură că este sănătoasă.
Și puțin mai târziu... nu mai văd tumoarea
când mă uit la ea...
Altfel, care ar fi alternativa ?
- Da ? - Așadar, pleci.
Ești sigură ?
Ar trebui să vorbiți cu soția dv.
Nu, nu... asta nu se poate.
Așa că te întreb pe tine.
Nu e treaba mea să spun eu asta.
Și, sincer, m-am săturat să o tot spun
pentru că de fiecare dată devine și mai rău.
Ce ? Ce devine mai rău ? Despre ce tot vorbești ?
Este sora mea.
Părinții mei, părinții mei biologici...
Sunt Ellis Grey și Richard Webber.
Soția dv este sora mea. Așa că ar trebui să vorbiți cu soția dv.
Asta e... Așadar Richard îți este tată.
- Da. - Iar Meredith îți este soră.
Vitregă.
Credeam că v-a spus și dv.
Nu, nu suntem...
Doar că Meredith nu prea se înțelege cu surorile.
Asta așa, să știi. Însă eu da.
Îmi plac surorile. Am o grămadă.
Mă bucur că mi-ai spus.
Mă bucur să te cunosc.
Și eu.
Este cam ciudat.
Da, trebuie să plec.
Nu pleca... da ? Stai măcar să mai vorbim.
Nu pleca.
Care e treaba cu tine și cu Pierce ?
Bailey, te rog.
De fiecare dată când menționez numele ei de față cu tine,
arăți de parcă te-aș fi înjunghiat.
Eu cred că pleacă din cauza ta.
Bine, dacă nu vrei să-mi spui ce s-a întâmplat,
nu trebuie să-mi spui, dar... s-a întâmplat ceva ?
Este fiica mea...
a mea și a lui Ellis Grey.
Mulțumesc, Doamne !
- Poftim ?! - O, nu, nu !
Credeam că te-ai culcat cu ea.
Bailey !
Dar stai așa. Atunci din cauza asta pleacă ?
Nu vrea să aibă de-a face cu mine.
Înseamnă că nu te cunoaște, pentru că altfel ar rămâne.
Trebuie să vorbești cu ea.
Cred că e prea târziu.
Nu există așa ceva.
Aș vrea să mă pot întoarce în timp.
Aș fi făcut totul altfel.
Am fi dus o viață minunată împreună, Ellis.
- Crezi ? - Da.
Ne-am fi făcut specializarea aici,
apoi te-ai fi luptat cu mine pentru postul de chirurg șef
și probabil că ai fi câștigat.
Și... nu m-aș fi supărat
pentru că am fi avut copiii acasă.
Am fi avut copii ?
Meredith ar fi avut nevoie de un frate și o soră.
Copiii au nevoie de familie.
Eu aș fi fost sănătoasă și am fi îmbătrânit împreună.
Viața mea este neterminată.
Este neterminată, și nici eu nu am terminat.
Nu. Nu, Ellis.
Să nu crezi asta.
Doar închide ochii...
Și gândește-te la familie,
la casă...
Și la tine care mă aștepți acolo în fiecare seară.
Și la mine.
Te-am mințit mai devreme...
Legat de ce s-a întâmplat în ziua aceea, la carusel.
Îmi aduc aminte ce a spus ea.
Îmi aduc aminte ce am spus eu.
Îmi aduc aminte totul.
Era o după-amiază de joi.
Făcuserăm o înțelegere...
ea să-l părăsească pe Thatcher, iar eu pe Adele.
Mama ta tocmai primise
prima ei nominalizare la premiul Harper Avery.
Era așa de încântată.
Iar eu eram... invidios.
Nu în mod cinstit, așa ca între colegi.
O invidie plină de ură, neputincioasă...
Ca și cum ea ar fi ajuns deja prea departe să o mai ajung vreodată.
Succesul ei punea în lumină
tot ce eu nu reușisem să fac.
În noaptea de dinainte, în timp ce-mi făceam curaj să vorbesc cu Adele,
m-am gândit la mama ta.
M-am gândit la ce era în stare să facă la o vârstă atât de fragedă.
Și m-am gândit la ce urma să facă.
Și m-am gândit...
Tot restul vieții mă voi simți așa...
Toată viața.
Și așa s-a năruit totul.
Ai un copil.
Nu spune asta. Nu te ascult, Richard.
Îmi pare rău, nu pot.
Nu, te rog !
- Ellis, nu. - Richard, Richard, nu mă poți părăsi.
Richard ! Richard !
Richard !
Te simți bine ?
Trebuie să mergem acasă.
Și după aceea m-a dus acasă.
Da.
Și a încercat să se sinucidă.
Am fi avut o cu totul altă viață.
Tot ce a urmat a fost din vina mea.
Am făcut alegerea greșită din cauza unui motiv greșit.
Și aproape că nu trece o zi fără să...
Îmi pare atât de rău.
Te cred.
S-a întors la Adele.
- Da. - Bineînțeles.
Mamă...
Îi este teamă...
Îi este teamă să fie fericit.
Iar eu sunt complet sigură.
Acum trebuie să-mi cresc fiica singură.
Cum aș putea să fac asta ?
Este foarte sperioasă.
Ana, trebuie să vorbim cu tine.
Nu. Nu, ați spus că o să fie în regulă.
- E în regulă. Nu e nimic. Liniștește-te. - Nu puteți să mi-o luați.
- O să... - Nadia e în siguranță.
Am vorbit cu cei de la Protecția Copilului.
Le-am spus că toată treaba a fost o mare încurcătură
și că am greșit.
Dumnealor sunt avocați de-ai spitalului
și te vor ajuta.
Ana, o să lucreze cu tine, o să-ți explice ce drepturi ai,
o să te ajute cu graficul de plată.
Nimeni nu o să-i refuze tratamentul Nadiei
și nimeni nu o să ți-o ia de lângă tine,
dar trebuie să o aduci la mine la tratament.
Înțelegi ?
Bine, mă duc să-i invit înăuntru.
Bună ziua !
Nu, nu am votat pentru tine.
Acum o lună îmi tot ziceai, spune-mi dacă ai nevoie de ajutor,
o să te ajut. Adică numai prostii.
Îmi pare rău.
Că nu ai votat pentru mine, fie,
dar după aia de ce a trebuit să mă minți în față ?
Pentru că nu am crezut că ai accepta postul de îndrumător dacă ai fi știut.
Dacă încerci să faci pe mentorul sau mai știu eu ce,
în momentul ăsta nu îți prea iese.
Nu, nu sunt mentorul tău !
Pot să fiu, dacă vrei asta,
dar eu vreau ca tu să nu vrei asta.
Și de-asta nu am votat pentru tine.
Am stat toată ziua să asist la o instalare de șunt fetal,
încercând să mă bag sub pielea unei femei care sunt convinsă că mă urăște.
Și nici măcar nu aș fi putut încerca să fac asta
dacă tu nu ai fi rezolvat așa de frumos
cazul acelei fetiței.
Trebuie să o las mai ușor cu chirurgia pediatrică
dacă chiar vreau să o scot la capăt cu specializarea asta...
Și dacă vreau să nu îmi distrugă căsnicia.
Și singurul mod prin care aș putea încerca măcar să fac asta
este... dacă tu ești aici,
făcând tot ce nu pot eu să fac.
Nu mai vreau să fii colegul meu, Alex.
Am nevoie de tine în locul meu.
Ești singurul în care am încredere să facă asta.
Ar trebui să câștig mult mai mulți bani.
Mult mai mulți.
A, nu, stai, stai.
Nu ne certăm. Am terminat cu certatul.
Declar oprită cearta.
Derek, nu ai dreptul să faci asta.
Să decizi când ne mutăm, să decizi când nu ne mai certăm.
Și ce faci dacă eu nu am terminat cu cearta ?
Nu am terminat. Asta pot să îți garantez.
O să ne certăm probabil și mâine, și poimâine
și o să ne mai ia ceva timp,
dar în momentul ăsta avem un armistițiu.
- Un armistițiu ? - Da.
De ce ?
Ai o soră.
O pierzi, Meredith, și nu ar trebui s-o pierzi.
Ai o soră și mie nu-mi spui ? Nu se poate așa ceva.
Când apar chestii de genul ăsta, ar trebui să-mi spui.
...lăsăm la o parte alte chestii, și...
Vreau să știu dacă ești bine.
Ești ?
Ești bine ?
Trebuie să mergem acasă.
Vrei să o ții ?
- Nu. Categoric nu. - Nu-ți fie teamă.
Richard și Ellis au avut un copil.
Mi-aduc aminte când m-am mutat la Boston.
Mi-aduc aminte cum noi două
practic ne ascundeam într-un apartament.
Mi-aduc aminte că plângea foarte des.
Îmi aduc aminte cum îi creștea burta.
Și știam că nu trebuie să fac gălăgie.
Și apoi i s-a rupt apa pe podeaua din bucătărie
și că asta m-a speriat, pentru că mi-a adus aminte
de sângele din bucătăria în care își tăiase venele.
Și am mers la spital.
Am fost acolo...
În ambele situații.
Și am auzit un scâncet de bebeluș, am auzit-o pe mama plângând.
Iar apoi am mers acasă.
Și burta ei nu mai era mare.
Și cum apoi ne-am mutat într-o casă din alt cartier, o casă frumoasă.
Iar apoi și-a început specializarea la spitalul Massachusetts General,
iar eu am început clasa întâi.
Și după aia a fost doamna dr Ellis Grey,
eu doar un copil la școală
și totul a revenit la normal.
Aveam 5 ani.
Care... ar fi fost alternativă ?
Și am o soră.
E drăguță. Un doctor bun.
Îmi aduci aminte de fiica mea.
Pierce.
Ai o secundă ?
- Da. - Ascultă...
Nu tu ai cerut o soră, și probabil că nici nu ai nevoie de una.
Părinții tăi îți trimit pești cântăreți.
Ai multe realizări la vârsta ta
și pari foarte fericită.
Așa că poți să pleci dacă vrei.
Înțeleg de ce ai vrea să faci asta.
Dar aș vrea să-ți arăt ceva, dacă ai un minut.
Se spune că ne putem suprima amintirile.
Mă întreb dacă doar le-am pus bine undeva...
Scria în aceste jurnale în mod obsesiv...
În general notițe de operație, idei,
dar acesta este de pe vremea în care te-ai născut tu.
O operație poate să dea greș din mai multe motive,
fie că este din cauza predispoziției pacientului
sau din cauza prostiei chirurgului.
Nu sunt prea îngăduitoare.
Nici ea nu era.
Însă mai sunt și alte fațete ale ei...
pe care și eu încă le descopăr.
Pentru că indiferent cât de dureroase sunt,
sunt ceea ce avem mai de preț.
Viețile noastre sunt construite pe greșelile noastre
la fel de mult ca și pe succesele noastre.
Scria mai mult noaptea,
lângă un pahar de vin, după cum vezi petele în formă de cerc...
Dar cred de aici încolo
a aflat că este însărcinată pentru că petele de vin nu mai apar
și începe să scrie tot ce mănâncă.
- Așa că... - Așadar atunci...
Și-a dat seama că era însărcinată cu tine.
Așa că și-a dorit să fii bine.
Voia să fie sănătoasă.
Cel puțin, a încercat.
Ele ne-au făcut ceea ce suntem.
Prima dată când am câștigat premiul Harper Avery,
l-am dedicat bărbaților, care mă sprijiniseră atât de mult.
Nu, asta mi-aș fi dorit eu. Glumeam.
Prima dată când am câștigat premiul Harper Avery,
m-am gândit: ducă-se naibii toți băieții ăia.
Stăteam acolo, cu trofeul în mână
și m-am gândit la toate sacrificiile făcute,
la toate cele prin care trecusem.
Și am dedicat acel premiu
tuturor femeilor chirurg care urmau să vină după mine.
Unde rămăsesem ?
Traducerea și adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro