Kärlek.
Enligt neurovetarna aktiverar den
samma delar av hjärnan som beroende.
Den får oss att känna oss allsmäktiga, gränslösa och oövervinneliga.
När vi väl har fått smaka vill vi bara ha mer.
En gång till?
Tydligen inte. Bailey är vaken.
Jag kan byta flight och ta vägen förbi sjukhuset.
Vi kan hitta ett jourrum...
- Jag måste jobba. - Då får vi göra det nu.
Nej! Du har dåligt inflytande på mig. Vi måste gå upp nu.
Jag vet! Gör lite nytta och gå och byt på Bailey.
- Du retas. - Och du har dåligt inflytande!
- Var är min mobil? - I din hand.
Inte den. Den jag fick av staten och måste lämna tillbaka.
I soffan? - Zola, skynda dig att äta frukost!
- Är du nervös? - Man åker inte in för en mobil. Eller?
- Jag menar över att säga upp dig. - Det är inte viktigare än livet här.
Jag ska ha möte på morgonen och lämna en rekommendation.
Sen är jag klar och kommer hem. Det känns bra.
- Oj! Är ni här? - Ja, vi bor ju här.
Men du skulle ta en flight, och du pratade om en tidig operation.
Poängen är den att ni inte skulle vara hemma.
Operationen blev flyttad. Samma kläder som i går?
Amelia, du glömde din mobil...
Hej! Jag skulle...
- Hennes mobil... - Tack.
Vem vill ha frukost? Vi har kaffe.
Jag borde... Jag måste åka.
- Hej, lille vän! - Har du sett vem det är?
Kom, så letar vi upp din syster.
- Din syster och Owen? - Hon berättade i går.
- Varför sa du inget? - Skulle jag berätta?
Jag tappar bort min mobil. Ska jag komma ihåg nån annans sexliv också?
Jaså, blir det ett varv till?
Bästa frun nånsin!
- Jag önskar att jag kunde följa med. - Jag kommer snart tillbaka.
Jo, men du kom nyss, nu åker du igen, och jag måste stanna här.
Ja, du måste stanna här.
Rör dig inte.
Vänta på mig.
Jag är tillbaka innan du vet ordet av.
Hej!
Såg du? Det var som om han inte såg mig.
- Skulle jag se en kille inte se dig? - Vår dejt var riktigt bra.
Vi pratade länge, men kysstes inte.
- Du är förbannad. - Han försökte inte ens!
- Ni blir förbannade oavsett. - Han har inte ens messat.
- Inget! Och nu struntar han i mig. - Och jag struntar i min polisman.
- Har ni redan setts? - Det var hemskt.
Eller, först var det okej. Han bara: "Jag räddar liv och bär uniform."
Sen insåg jag att jag också gör det, utan att vara tråkig. Ingen andradejt!
Okej, vad är det? Är jag äcklig?
- Har jag dålig andedräkt? - Varför frågar du mig?
- Du är kille. - Precis.
- Berätta! - Försvinn!
Hej! Du och Owen...
- Fanns det nåt slut på det? - Säg det, du.
Jag vet inte vad jag ska säga. Vi lär känna varann.
Hur väl? Med byxorna på eller av? Är det bara sex?
- Vad är det här? - Precis.
- Jag vet inte. - Det ante mig.
Cristina bad mig ta hand om honom.
- Jag vill veta... - ...att jag inte förstör honom?
Att du är försiktig. För din skull och för hans.
- Hej! - Jag jobbar för dig i dag.
Har du nåt roligt? Ska vi laga en kotförskjutning i dag?
- Nej. - Okej. Vad ska vi göra?
Inget. Jag vill inte ha nån ST-läkare i dag. Du borde gå.
- Men jag... - Gör nåt annat! Stör mig inte.
Marissa McKay har svår smärta i ländryggen.
Barnläkaren avskrev det som växtvärk och effekten av hård träning.
- Marissa är en bra juniorgolfare. - Den bästa. Jag vann NJGA i fjol.
- Marissa... - Man ska inte dölja sin talang.
- Jag har talang. Är det fel? - Inte alls.
Men röntgenbilderna visar att din ryggrad är allvarligt skadad.
Den ska vara rak, men din är böjd.
- Har du svingat i det där skicket? - Du har bitit ihop.
Om jag spelade football eller fotboll hade ni varit imponerade.
Jag har inte förlorat på fyra år. Alla universitet vill ha mig.
- Hur ska vi laga hennes ryggrad? - Vi måste göra några tester.
- Bara det inte påverkar golfandet. - Vi ska se vad vi kommer på. Ursäkta.
- Sparkade hon bara ut dig? - Först skällde hon ut mig.
Ibland är hon galen. Jag vet inte om jag orkar.
Den nya neurogudens skyddsling tål inte ojämnhet.
- Käften! - Du kanske inte är hennes skyddsling.
Har du övervägt andra områden? Vilka gillar du?
Tyvärr är jag bra på allt.
Hjälp! Han är skadad!
- Jag måste sätta mig. - Sir, vi måste undersöka skadan.
- Min fru! - Ta den här.
- Er fru mår bra. Ligg still. - NI måste lägga er ner.
- Lugn. Var ni och er man i en olycka? - Han är inte min man.
- Ser du nåt, Edwards? - Min fru!
- Vi ringer henne. - Nej!
- Min fru skar av min penis. - Här.
Den var rejäl!
Fixa två påsar blod. Hur är det med penis?
- Venerna ser okej ut. - Rensa såret.
Ge fentanyl i dropp. Vi behöver gasbinda!
Som ni ser gör dr Kepner en tourniquet i skrevet-
- medan dr Edwards tar hand om lemmen.
Vi behöver specialisthjälp. Catherine Avery är här på västkusten.
- Jag tänkte höra om hon kan komma. - Hon är skicklig, som vår dr McMurdo.
- Ring honom. - Urinröret revs av.
Catherines teknik skulle öka chansen för framgång.
Jag vill ha henne! Jag vet hur det är att jobba med okunnigt folk.
- Dr McMurdo kan alla tekniker. - Men...
Nu ger vi dem utrymme.
Är du klar med fallosen? Ge den till Jackson medan vävnaden lever.
Mer vävnad dör för varje sekund. Han är i sal fyra.
- Skynda på! - Ursäkta!
- Vilket sår! Gjorde hans fru det? - På sätt och vis.
Det var jag som hittade Thomas. Han låg på golvet, täckt i blod.
Jag visste inte om han levde.
Jag halkade och slog huvudet i induktionshällen. Marcia är galen!
- Hon är inte galen. - Hon anföll dig.
- Ja, men jag vill inte ringa polisen. - Ursäkta! Undan!
Han förtjänade inte det här. Thomas Archibald är en gud i köket.
Det här vore inte bra för affärerna.
Thomas Archibald? Jag har försökt få ett bord där i flera månader!
Hans stjärna stiger och jag hakar på. Jag är hans souschef.
Marcia försöker förstöra allt.
Och det var ingen slump att hon lade den i min buljonggryta.
Skulle ni vilja äta mat från mitt kök?
- Är ni ihop? - Kommer den fortfarande att funka?
- När de satt fast den igen, alltså? - Undan!
- Hon är lättretlig. - Hon är knäpp!
Hon är ingen brottsling. Hon skulle inte skada mig igen.
Jag har ditt paket! Din patient.
- Penisen? - Patientens penis, i paketet.
- Inte din penis. - Får jag den?
- Har du rensat urinrör och blodkärl? - Ja.
- Bra jobbat. Det gör stor skillnad. - Det var inget hårt arbete.
- Alltså, det var ingen stor grej. - Okej...
Jag ska gå nu.
Vi får röntga från två håll. - Vi ska ta reda på vad som hänt.
- Hämtar du plåtarna sen? - För att radiologen inte gillar dig?
Jag kanske inte går att gilla.
Jag dör ensam, och min slida skrumpnar ihop-
- och blir till damm som sprids för vinden.
- Ingen skulle märka nåt. - Gud!
Jag vet, jag är ett monster.
Jag får göra mina orgasmer själv, för hand... Jag har bara mig själv.
Dr Webber, visste ni alltid att ni skulle bli allmänkirurg?
- Jag insåg det rätt tidigt. - Hur visste ni det?
- Vad fick er att välja det? - Jag gjorde nog inte det.
Det valde mig. Patienten var en 54-årig man med tarmobstruktion.
Specialisten lät mig göra ingreppet.
Det var då det hände. Snittet var lagt.
Jag stoppade in händerna i buken, förbi bukhinnenätet och levern-
- och lyfte ut tarmarna ur en levande kropp.
Det var då jag insåg det, medan jag höll tarmarna i handen.
Vikten, värmen...
Jag tittade ner på miraklet i min hand och... Jag bara visste.
Allmänkirurgin valde mig.
En dag kommer du att veta.
Jag tänker mig stift på båda sidor om ryggraden.
Jag fattar. Men jag kan sätta in ett fruset transplantat-
- och en metallplatta. Det ger större stabilitet.
Det skulle begränsa hennes rörlighet. Hon vill kunna svinga.
Defekten är svår. Hon får nog släppa det.
Jag vill inte släppa det. Du tänker inte på nervpåverkan.
Jag vill förhindra att hon blir förlamad.
Neurologer underskattar ibland biomekaniken.
Ortopeder överdriver ibland riskerna.
- Vi kan ben och stabilitet. - Vi kan nerver.
Man låter inte snickare dra elen.
- Vad är frågan? Vad vill patienten? - Hon vill spela golf.
- Hon är en ledande juniorgolfare. - Hon vill ha bevarad rörlighet.
Det ökar risken för värre skador.
- Shepherds plan låter bra. - Hennes plan underskattar risken...
Vi gör minsta möjliga för att säkra patientens rörlighet och utgår från det.
Okej. Tillbaka till gruvan, då.
- Hur är det med den? - Hyfsat.
Bra. Jag vill se penisen, men först dess tidigare ägare.
- Det var ett fint snitt. - Jag har vassa knivar.
Det gör det lättare att fästa den.
- Kommer den att funka igen? - Mr Archibald, oroa er inte.
Jag har fäst många fallosar. Det är vanligare än man tror.
Era kärl och nerver är intakta, så chanserna är goda-
- att ni kan fortsätta med det ni höll på med.
Jackson har gjort i ordning fallosen. Den väntar på er.
Corpus cavernosum ser fin ut. Du måste ha rensat den snabbt.
Jag sprang. Med penisen. Väldigt snabbt.
För att följa upp det vi såg...
- Dr Avery. Vilken överraskning! - Knappast.
Jag är en av världens främsta experter på penis.
Eftersom jag var i krokarna skyndade jag hit när April ringde.
Vilken tur att hon ringde.
Planen ska möjliggöra fortsatt spel.
- På samma nivå som tidigare? - Med rehab...
Hur snart får jag min sving tillbaka?
- Vi får se, hjärtat. När de är klara. - Ja.
Vi vet att idrottandet är viktigt för dig.
- Målet är att få dig på fötter. - Och på fairway.
Det skadar inte att ta paus ett tag.
Och göra vad? Shoppa och välja läppstift, som mina jämnåriga?
Missar jag delstatstävlingen är nationsmästerskapet uteslutet.
Laga mig, så jag kommer på fötter. Kom igen, dr Shepherd.
- Gör som hon vill. - Okej, vi ses där inne.
- Catherine. - Richard.
- Var är dina hejdukar? - De förbereder mitt ingrepp.
- Du förstår väl att jag är här... - ...för den avhuggna penisen?
Självklart. När jag hörde om den tänkte jag på dig direkt.
Bra! Jag är patientens bästa chans.
Tur för honom att jag var i närheten.
Jag vet inte om jag tycker att han hade tur.
Särskilt med tanke på hans dåliga smak vad gäller kvinnor.
Lycka till.
- Och... här är röntgenplåtarna. - Tack.
Nej! Inget tack.
Du ringde mig aldrig. Det är oartigt och hjärtlöst!
Jag vet att folk gör sånt ibland, men folk har känslor.
Du kanske inte bryr dig, men jag har känslor.
Du behöver inte strunta i mig, som om jag är paria.
- Du gör det igen. - Vad?
Pratar. Du slutade inte prata under ens en sekund.
Från att jag hämtade dig till att jag släppte av dig.
Otroligt nog ställde du inte en enda fråga.
Du vet inget om mig. Det var ingen dejt, det var en monolog.
Du var på dejt med dig själv och betalade.
Du betalade. Du pratade hela tiden, du beställde åt mig och betalade.
Det är värre än på plåtarna.
- Håller stiften hela vägen? - Nej.
- Tusan också! - Vad är det?
- Skruvarna kommer inte att hålla. - Vad gör vi, då?
Vi får borra i korsbenet och sätta in en benbit som ankare.
- Det är... - ...som Torres sa.
- Kan du göra det? - Nej, vi behöver ha hit Torres.
- Och du... - ...lär se dum ut.
Hellre det än förlamning. Hitta Torres.
Hälsa att hon har rätt och är smart och snygg. Stryk henne medhårs.
Det tar tio timmar att fästa den, men bara en minut att hugga av den.
- Hon måste ha varit arg. - Hur kan man bli så arg?
Efter att jag upptäckte att mitt ex hade mejlat med en kvinna-
- var vi ute på frukost. Pannkakor, ägg och en massa fina sylter.
Han trodde visst att det skulle släta över det hela.
Jag minns att jag stirrade på smörkniven-
- och i en halv sekund föreställde jag mig hans hals med en smörkniv i-
- och fin sylt som rann längs hans otrogna hals.
- Jag har varit så arg. - Jag blev också så arg.
- Det hade krävts tre kirurger. - Inga kommentarer.
Att skära av penis är inte så hemskt. Den behövs inte för att överleva-
- eller för att gå. Vad är det? Det var mitt ben!
- Jag ville bara lemlästa dig en gång. - Tack?
Skillnaden är den att vi överväger det, men vi lemlästar inte våra makar.
Vad skönt! - Dr Torres, Shepherd behöver hjälp.
- Det är Marissa. - Helvete.
- Vad händer? - Ryggmärgen är hoptryckt.
- Warren sa... - Det är värre än jag trodde.
- Hon kommer att bli förlamad. - Vi får vända henne.
- Va? - Jag måste gå in genom buken.
- Jag ska stänga. - Vi hinner inte.
Vrid på apparaten. Jag måste gå in nu!
- Vi kan inte bara vända på henne. - Vi har inget val. Skynda på!
Gör er redo. Akta droppslangarna.
Jag drar. Warren, du fångar henne. Ett, två, tre...
- Anulus är krossad. - Jag måste se nerverna.
- Warren, dra aorta åt sidan. - Nej, gör i ordning ett myelogram.
- Vi hinner inte. - Warren, en spacer.
Om nerverna kläms blir hon förlamad. - Warren...
Sluta. Med all respekt: jag kan inte göra allt på en gång.
Som anestesiolog satt jag ofta i operationssal.
Det är inte första gången jag ser två kirurger bråka.
Jag tänker inte medverka i det. Jag hjälper er gärna-
- men då måste ni vara överens om vad som ska göras.
- Förklara myelogrammet. - Vi måste veta var nerverna är.
- Jag kan ta bort skivan under tiden. - Ja, och hålla ryggraden på plats.
- Vi provar. - Warren. - Förbered ultraljudet.
Påminn mig om att ge Warren skitjobb senare.
Kan du göra mig en tjänst och dra den längre åt sidan? Tack.
Om dr Webber frågar kan du väl säga att patienten bad att få dig?
April, jag tänker inte ljuga. Han får köpa att jag är här.
- Edwards, kom. Vilket år är du på? - Tredje, dr Avery.
- Har du gjort en falloplastik förr? - Nej, inte än.
Då är det dags att lära sig. Man tar en bit av vena saphena...
...och fäster den i neofallus. Det säkrar penisens blodflöde.
Varsågod.
Förankra stygnet och börja suturera.
Så ja! Du vet kanske att få kvinnor väljer urologi-
- men att många kvinnliga patienter föredrar läkare som förstår anatomin.
Okej, det var...
- ...över genomsnittet. - Jaså.
Jag ger inte större komplimanger än så... nånsin.
- Gick det bra? - Vad tror du?
- Varför frågar jag? - Allt hänger på honom.
- Vad menar du? - När nåns manlighet blir skadad...
...är återhämtningen svår, ibland hopplös.
Ni har så mycket av ert självförtroende där nere.
Ni kanske aldrig återhämtar er. Det är sorgligt.
Defekten i er dotters ryggrad var större än vi trodde.
Vi lyckades justera den, så hon borde kunna gå igen.
- Kanske springa. - Men inte golfa?
- Hon överlever. Hon är rörlig. - Jag önskar att det räckte.
Det här är det enda hon vill. Det absolut enda.
Nu är jag en misslyckad mamma som lejde inkompetenta läkare-
- som inte kunde ge henne det enda hon ville ha!
Jag beklagar. Jag ska prata med henne.
Min dotter hade talang.
Det skulle ni också ha.
- Ursäkta. - Amelia.
Vi gjorde allt vi kunde.
Vi borde ha gjort på ditt sätt. Det hade varit bättre.
- Nej då. - Mitt förslag gjorde det värre.
Nej, det gjorde det inte. Amelia...
- Hur gick operationen? - Jag klarar inte det här.
- Allt väl? - Nej, allt är inte väl.
Du borde inte ha tagit mitt parti.
Mitt förslag var sämre, och det får patienten lida för.
- Vad pratar du om? - Varför stöttade du mitt förslag?
- Din plan passade patienten bättre. - Varför kom du dit?
Enda skälet var att du hörde min röst-
- och ville se mig, på grund av dina känslor.
Jag hade gjort likadant. Vi kan inte göra nåt åt det.
Våra hjärnor förändras när vi...
När vi blir förälskade förändras vi, vare sig vi vill eller inte.
Man ska inte blanda kärlek och arbete.
- Amelia, det var inte... - Jag lämnade mitt hem och mitt jobb.
Jag har försökt börja om.
Jag har kämpat för att tas på allvar och sköta mitt jobb.
Mamman tror att jag är inkompetent och förstörde hennes barns framtid-
- och hon har inte fel. Det här kunde ha undvikits.
Om jag bara hade...
Om vi hade hållit känslorna utanför. Men det gjorde vi inte.
Det var ett misstag.
Det här är ett misstag.
Han är en idiot. Släpp det.
Du kan prata massor, men inte för mycket. Säg nåt.
- Det var pinsamt. - Varför?
För att du har mer att säga? Han är rädd.
Du är smartare än han. Och roligare.
Du är skitrolig. Du får mig jämt att skratta.
Och du läspar. Du träffar aldrig en kille som inte gillar det.
De lär aldrig erkänna det, men det är gulligt och sexigt.
Och ditt leende och ditt hår...
Det är inget fel på dig.
Det är inte ditt problem, utan hans. Du pratar... men han borde vilja lyssna.
Det är nåt fel på honom. Skicka honom åt helvete.
Ödemet borde avta. Fallosen är rosa, inte blå eller grå.
- Det tyder på gott blodflöde. - Allt går bättre än väntat.
Ni har haft tur.
- Kommer den... att fungera? - Ni borde återgå till det normala.
- Älskling? - Marcia!
- Frun. - Smyg i väg och ring väktarna. Nu!
- Jag har varit så orolig! - Jag får be er vänta utanför.
Nej. Jag ringde henne.
Förlåt, älskling. Jag borde inte ha...
Det är mitt fel. Vi sa att servitriser var okej, inget annat.
- Hon är ju din souschef. - Jag vet.
- Det är inte okej. Förlåt. - Nej, förlåt mig!
Älskling...
- Jag fattar inte. Kysser han henne? - En galning kan älska en galning.
- Är väktarna på väg? - Ja.
- Kepner! - Dr Webber.
Jag har undervisat här länge och talar med auktoritet.
Därför vill jag gärna förstå varför du ringde Catherine Avery-
-när jag bad dig låta bli!
Okej, jag ska förklara. Min patient var svårt skadad.
Hans bästa chans var Catherine Avery.
Jag vet inte vad ni bråkar om, men det får inte drabba min patient-
- hans vård eller hans penis. Och så tycker jag att ni är bra ihop.
Dessutom är hon min svärmor, så jag ringer henne när jag vill!
- Uppfattat! - Bra!
- Behöver du nåt? Jag är på väg hem. - Jag... tog plats.
- Ursäkta? - Jag kallar det så.
Det är effektivt på jobbet, men passar inte på en dejt.
Jag var nervös. Som liten umgicks jag mest med böcker.
Man behöver inte vara social med böcker.
När jag blir nervös döljer jag det genom att prata...
...vara högljudd och bestämd och ta kommandot...
...för att dölja nervositeten.
På vår dejt var jag väldigt nervös, för du är så snygg-
-och trevlig och härlig.
Jag är töntig. Jag är nördig. Så jag tog plats-
- och jag beklagar det, för jag gillade dig verkligen.
Jag ville bara att du skulle veta att jag inte...
Jag är inte...
I vilket fall... Hej då.
Maggie.
Nästa gång tar jag plats.
Jag förstår att du vill skydda Owen, men vem jag dejtar är inte din sak.
Oj. Okej. Jag försökte bara...
Jag flyttade hit för att skapa ett nytt liv.
Du känner inte mig. Inte egentligen.
Du vet inte vad jag har genomgått, för du har sluppit det.
Du har inte förlorat ditt livs kärlek eller gråtit över hans kropp.
Du vet inte hur det påverkar en.
Du har inte behövt kämpa dig tillbaka.
Det har jag. Jag kämpar fortfarande och jag gör mitt absolut bästa-
- så till dess att du tvingas uppleva samma sak-
- måste du ge mig lite spelrum. Lägg dig inte i.
Det mikrovaskulära arbetet var otroligt häftigt.
Hon sa att jag var över genomsnittet.
- Jo, du nämnde det. - Jag kan ha hittat min specialitet.
- Skönt! Jag har oroat mig hela dagen. - Käften!
Hon skar av den! Min souschef. Gud!
Kom tillbaka med penisen!
Okej, stanna!
Rory, lämna över den. Ge mig penisen, så ordnar sig allt.
- Kom inte närmare! - Ge mig den!
Jag varnade dig! Jag spolar ner den!
Okej, det ordnar sig. Ingen vill skada dig.
Ge den bara till mig, så ordnar sig allt.
Jag var inte bara hans souschef. Han sa att jag var hans musa.
Vi skulle öppna restaurang ihop, som delägare.
Han skulle lämna Marcia. Jag trodde honom.
Jag trodde på honom. Och sen...
...skar hon av hans penis och han förlät henne!
- Det är inte rättvist. - Nej.
- Du ville bara vara med honom. - Jag förstår det inte.
Kom igen.
Du är en talangfylld kvinna. En krigare!
Du såg mitt mästerverk stjälas och kastade dig efter det.
- Tack. - Jag behöver en kirurg som du.
Orädd. När du väljer specialisering-
- hoppas jag att du överväger att bli fellow i urologi hos mig.
Wow. Det var...
Du förtjänar det, Edwards. Utan dig hade hans lem varit en säckpipa.
Gör klart här, så tittar jag till patienten.
- Behöver du nåt? - Jag behöver säga en sak.
Du tror att jag har problem med starka kvinnor...
- Du har det nu. - Nej, jag har problem med dig.
Vi har ett problem: jag sårade dig, och jag beklagar det.
Jag besökte dig i fjol för att fria, men lät våra arbeten komma i vägen.
Vi älskar våra arbeten, så de är lätta att prioritera.
Jag har gjort det felet förr.
Låt mig avbryta dig. Jag orkar nog inte med det här.
Det har hänt för många gånger.
Man kämpar för att lappa ihop allt och sen raseras det.
Jag vet. Det enda jag kan lova dig är att såra dig igen.
- Så lockande! - Och du kommer att såra mig.
Jag kommer att komma tillbaka. Jag tar den risken.
Det är du värd, för du är viktig för mig.
För att jag älskar dig.
Jag ska ingenstans.
- Hur är det? - Vad tror du?
Jag tror att det finns hundratals saker som du inte vet att du är bra på.
Min mamma tror att jag gjorde det här för att jag gillar att besegra andra.
Och visst, att ha talang är... häftigt.
Men det är för att jag älskar det här.
Älskade det.
Även om ni har rätt och jag hittar nåt annat-
- kommer jag aldrig att älska det på samma sätt.
Kanske inte, men jag tror att vi kan älska mer än en sak.
En dag... kommer nåt att klicka.
Då vet du att du har hittat det. Det måste jag tro.
Vänta... Satte du av efter henne när hon flydde med penisen?
Hur hade du sinnesnärvaro nog att ta med handskar?
- Instinkt, antar jag. - När åker du till Boston?
Jag vet inte. Släpp det.
Otroligt att hon gav dig penisen. Vilken tur!
Ja, hon gav mig en avhuggen penis.
Där stod jag med den i handen.
Det enda jag tänkte var: "Det är inte därför jag blev kirurg."
Jag älskade inte penisen. Jag vill inte bli urolog.
Jag vet inte vad jag vill, men det är inte det.
Den var äcklig.
Hej! Är du hungrig? De har potatiskroketter i dag.
När kärleken är bra är den riktigt bra.
- Vad är det? - Inget. Vi går och äter.
Och annars gör den oerhört ont.
- Kan vi talas vid? - Jag skulle...
Vad är det som pågår? Jag behöver få veta.
Du säger en sak, men jag tror att du menar nåt annat.
Jag vill ha det som vi har inlett. Det gör jag.
Men jag behöver lite hjälp.
- Det är nog inte rätt plats... - Dr Shepherd! Samtal på linje fyra.
Jag måste ta det.
Om man inte kan hitta jämvikt mellan toppar och dalar-
-kan det göra en vansinnig.
Hallå? Jaha, ni söker den andre dr Shepherd.
- Här är hans fru. - Hej, det är dr Shepherds fru.
Han är inte här. Kan jag ta ett meddelande?
Okej, visst.
Jaha. Jag trodde han var där.
Okej, visst. Inga problem. Tack ska ni ha.
- Det var märkligt. - Vad?
Inget. Det var Vita huset. Derek kom inte till sitt möte.
- Jaså? - Hans flight blev väl försenad.