Kjærlighet.
Nevrovitenskapen sier at den aktiverer samme deler av hjernen
som vanedannende avhengighet.
Den får oss til å føle at vi kan gjøre hva som helst,
være hva som helst, oppnå hva som helst.
Når vi først smaker den,
vil vi ha mer.
Vil du en gang til?
Tror ikke det. Bailey er oppe.
Hva om jeg tar et annet fly?
Jeg kan komme innom sykehuset før jeg drar til flyplassen,
og vi kan finne et ledig vaktrom og...
Jeg må jobbe på jobben.
Jeg kan ikke ta deg også.
Da er det avgjort.
- Vi gjør det en gang til nå. - Nei!
- Kom hit. - Du er fæl!
Dårlig innflytelse!
Vi skal stå opp nå.
Kom igjen.
- Jeg vet det. - Hva?
Kan du ikke gjøre nytte for deg,
og skifte Baileys bleie?
Du erter meg.
Og du er forferdelig!
Har du sett telefonen min?
Den er i hånden din.
Ikke denne. Denne er min.
Statens telefon, den jeg må levere tilbake.
- Jeg vet ikke hvor jeg la den. - Sofaputene?
Zola, skynd deg, ellers rekker du ikke å spise frokost!
Er du nervøs?
Du havner ikke i fengsel om du ikke leverer telefonen.
Jeg gjør vel ikke det?
Nei, jeg mente å trekke seg.
Å slutte i jobben er ingen liten ting.
Det er det. Sammenlignet med alt her, så.
- Men... - Meredith,
jeg skal møte presidentens råd i morgen.
Jeg gir dem min siste rapport,
min offisielle anbefaling, og så er jeg ferdig...
Jeg er hjemme før du vet ordet av det.
Det er bra. Det er på tide.
Hei!
Dere er her.
Ja, vi bor her.
Men du skulle ta et fly.
Og i går jabbet du i vei
om en operasjon du hadde.
Poenget er at dere ikke skulle vært hjemme.
Så...
Operasjonen ble utsatt, og...
Gikk ikke du med den i går?
Amelia, du glemte...
Hei...
Jeg bare...
Mobilen hennes var...
- Takk. - Ja.
Hvem vil ha frokost? Noen?
- Vi har kaffe. - Jeg må...
Ja, jeg må stikke.
Hei, lille fyr!
Se hvem som er her!
Vil du finne søsteren din?
Greit. Kom igjen.
Så søsteren din og Owen?
- Hun sa det i går kveld. - Visste du det?
Søsteren din og Owen, og du sa ikke noe?
Skulle jeg fortelle deg det?
Ja!
Jeg husker ikke hvor jeg la telefonen.
Nå må jeg huske andres seksualliv?
Jeg må komme meg til...
Jeg kommer... Ok.
Vi tar en omgang til, altså?
Hei.
Beste kone noensinne.
Skulle bare ønske du kunne bli eller jeg kunne bli med eller noe.
Jeg er snart tilbake. Det vet du.
Jeg vet det.
Men jeg fikk deg nettopp tilbake, og nå drar du igjen,
og jeg må bare bli her.
Du har rett. Det har du.
Du må være her.
Ikke rør deg.
Vent på meg.
Jeg er her før du vet ordet av det.
Ok.
Hei!
Så du det?
Hva da?
Som om han ikke så meg engang.
Skulle jeg ha sett at en fyr ikke så deg?
Nei. Vi var på date, Ethan og jeg.
Det var en god date. Vi hadde det moro.
Vi snakket i timevis. Vi lo.
Men det var ingen kyssing.
Og du er sur.
Det var ikke engang et forsøk på å kysse.
Dere er sure om vi prøver, sure om vi ikke prøver.
Nei, men ingen telefon, ingen SMS,
ingen: "Hei, neste date?"
Og nå unngår han meg.
Jeg unngår politimannen min også.
Har dere gått ut allerede?
Ja. Vi var på en date. Det var ille.
I begynnelsen var det ikke så ille.
Han var helt: "Jeg redder liv og bærer uniform."
Men så innså jeg at jeg redder liv og bærer uniform,
og jeg er ikke kjedelig. Ingen andre date for ham.
Greit, hva er det? Ut med det. Fortell.
Er jeg heslig?
Har jeg dårlig ånde?
Hva er problemet her?
- Hvorfor meg? - Fordi du er mann.
Nemlig. Jeg er mann.
- Bare si det. - Gå vekk!
Hei.
Så du og Owen...
Finnes det en avslutning på det?
Jeg vet ikke. Si det du.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Owen og jeg begynner å bli kjent med hverandre.
Hvor godt?
"Bukser på" eller "bukser av"?
Er det bare sex, eller er det noe mer?
Meredith, hva er dette?
Jeg vet ikke. Jeg spør deg.
Jeg vet ikke hva vi er ennå.
Det var det jeg var redd for.
Cristina ba meg passe på ham.
Jeg lovet det, så jeg vil bare forsikre meg om at...
At jeg ikke ødelegger ham? Er det det du mener?
At du er forsiktig for både din og hans skyld.
Hei.
Jeg jobber med deg i dag. Har du noe bra?
Er det en spaltet ryggrad?
En fullstendig spondylolistese?
Er det det vi skal gjøre i dag?
- Nei. - Ok.
- Hva skal vi gjøre? - Ingenting.
Du og jeg gjør ingenting.
Jeg ønsker ingen turnuslege.
Jeg trenger ikke selskap, så du bør dra.
Men jeg jobber med deg...
I himmelens navn, bare gjør noe annet
og slutt å plage meg.
Marissa McKay,
klager over alvorlige ryggsmerter.
Barnelegen hennes avfeide det
som en kombinasjon av voksesmerter og treningsverk.
Marissa er en av de beste juniorgolferne i landet.
Den beste.
Det er sant.
Førsteplass i NJGA-turneringen i fjor.
- Marissa, vennen... - Hva?
Treneren sa man aldri skal unnskylde seg for å være god.
Og jeg er god. Hva er galt i det?
Absolutt ingenting.
Men røntgenbildet ditt viser
en alvorlig feilstilling av ryggraden.
Den skal være rett som en bambusstang.
Men din er helt bøyd. Ser du den går i sikksakk?
Og du har svingt en kølle med denne?
Jeg prøver å be henne ta det rolig, men...
Du har presset deg gjennom smerten.
Om jeg spilte rugby eller fotball, ville dere ikke blitt overrasket.
Dere ville blitt imponert.
Jeg har ikke tapt en turnering på fire år.
Jeg er kvalifisert til fem stipender ved skoler
ingen av vennene mine kommer inn på engang.
Hva kan vi gjøre for å reparere ryggraden?
Dr. Torres og jeg må ta noen flere prøver
før vi kan legge en plan.
Bare det ikke påvirker spillet mitt.
Vi skal se hva vi kan finne ut.
Unnskyld oss.
Bare fjernet hun deg fra tilfellet?
Nei, først kjeftet hun på meg uten grunn.
Noen ganger kan hun være litt sprø,
og jeg vet ikke om jeg kan jobbe under sprø!
Den nye nevrogudens protesjé takler ikke litt inkonsekvens.
Klapp igjen.
Hva om du ikke er Shepherds protesjé,
om Hermans operasjon var en engangsforeteelse.
Har du vurdert andre alternativer enn nevrologisk?
Hva føler du virkelig godt for?
Det er problemet.
Jeg er virkelig flink til alt.
Hjelp! Vær så snill! Hjelp oss!
Han er skadet! Vi trenger en lege!
- Jeg må sette meg. - Jeg holder deg, kjøkkensjef!
Du må slappe av så vi kan se hvor blødningen er!
Kona mi!
Her. Ta denne.
- Prøv å være stille. - Kona mi.
Det går bra med henne. Bare hold deg i ro.
Her.
Ok. Bare legg deg ned igjen.
Vi må ta en titt på dette kuttet.
Kona mi!
Har dere vært i en ulykke?
Han er ikke mannen min. Her. Bare...
- Finner du noe? - Ingen synlige sår på buken.
Kan du la oss...
- Kona mi! - Vi kan ringe henne.
- Nei! - Nei!
Kona kuttet av meg penisen min.
Her.
Den var stor.
Herregud!
La oss å gjøre en blodtelling og få to enheter blod.
Og penisen?
Ryggvenene ser bra ut.
Få den debridert og lagt i gasbind kjapt.
- Herregud! - Mer smertestillende! Fentanyl 150 IV.
Vi må pakke ham. Celluloid polymer. Gasbind!
Som dere ser,
bruker dr. Kepner lyskeomsnøringsmetoden
som jeg snakket om,
og dr. Edwards tar seg av det avkuttede vedhenget.
Blødningen er under kontroll,
men en spesialist må feste den på igjen.
Catherine Avery er på vestkysten
på en konferanse i San Francisco denne uken.
Kanskje jeg kan få henne til å komme.
Er hun dyktig?
Veldig, men det er også dr. McMurdo
i urologisk avdeling her.
Ring ham i stedet.
Urinrøret er svært takkete.
Catherines teknikk
vil virkelig øke oddsene for et godt resultat.
Da ønsker jeg det!
Jeg vil ha den med den beste teknikken!
Jeg har jobbet med kokker som ikke kunne dandere en tallerken.
Jeg lover at dr. McMurdo kan alle teknikker.
- Ok, men jeg... - Ok, alle sammen.
La oss gi dem litt plass til å jobbe. Kom igjen.
Har du klargjort fallos?
Sånn omtrent.
Da må du få den til Jackson snarest.
Mens alt fremdeles er levedyktig.
For hvert sekund vi venter, dør mer friskt vev.
Han er i behandlingsrom 4. Han vet at du kommer. Gå!
Unnskyld! Unnskyld meg!
Litt av en flenge.
Gjorde kona dette også?
På en måte.
Det var jeg som fant Thomas.
Jeg skulle legge knivene mine på posten min,
og der lå han i en blodpøl.
Han rørte seg ikke. Jeg visste ikke om han levde.
Jeg løp bort, og det var så glatt
at jeg falt og slo ansiktet i den fordømte komfyren.
Marcia er en gal kvinne.
Hun er ikke gal.
Hun angrep deg og skadet deg stygt.
Jeg vet det, men jeg vil ikke ringe politiet.
Jeg vil ikke anmelde.
Unnskyld meg! Flytt dere!
Løype!
Thomas fortjente ikke dette.
Alle de gode anmeldelsene skyldes ikke henne.
Marcia er eier. Thomas Archibald er kunstner.
Dette må ikke komme ut.
Dårlig for firmaet.
Vent. Thomas Archibald, den kjente Thomas Archibald?
Jeg har prøvd å bestille bord der i flere måneder.
Han er på vei opp, og han tar meg med seg.
Jeg er soussjefen hans.
Marcia prøver å ødelegge alt.
Ok.
Det var ikke et uhell at hun etterpå
puttet den i kraftgryten på min post.
Du vet hva som skjedde.
Vil du spise mat fra kjøkkenet mitt nå?
Så...
Er dere sammen?
Vil den fungere...
Når de har satt den på igjen?
Løype! Unna!
- Pass opp! - Hei, ro ned!
Hun har temperament.
Hun er gal.
Hun er ingen forbryter.
Hun burde i fengsel.
Men hun vil ikke skade meg igjen.
Jeg er her. Jeg har den.
Jeg har pakken din... Jeg mener pasienten din.
Penisen.
Pasientens penis.
I pakken.
Ikke din penis.
Kan du gi meg den?
Har du skylt urinrøret og blodårene?
- Ja, i traumerommet. - Godt gjort.
Det gjør en stor forskjell med sånne lemlestelser.
Ja visst. Helt i orden. Det var ikke vanskelig.
Det er ingen stor greie.
Jeg mener at det var lett. Jeg var bare inn og ut.
- Ok. - Ja, ok.
- Jeg går nå. - Vær så snill.
Mål pulmonaltrykk og få røntgen av brystet.
Bare bli der,
så skal vi finne ut hva som foregår.
- Vil du hente bildene for meg? - Hvorfor?
Akkurat. Radiologen liker deg ikke.
Kanskje ingen liker meg.
Kanskje jeg er usympatisk.
Og jeg vil dø alene, og vaginaen min vil tørke ut
og bli sprø og bli til støv
og blåse sin vei i en bris.
Og ingen vil merke noe.
Herregud.
Jeg vet det. Jeg er heslig. Jeg er et troll.
Alle orgasmene mine vil være selvgjorte, håndlagede.
Jeg er alt jeg har.
Dr. Webber, har du alltid visst
at du ville gjøre allmennkirurg?
Jeg visste det ganske tidlig, ja.
Hvordan visste du at det var det rette for deg?
Vurderte du noen gang noe annet?
Hvordan valgte du det?
Jeg gjorde vel egentlig ikke det.
Det valgte meg.
Pasienten var en 54 år gammel mann.
En liten tarmblokkering, ingenting uvanlig.
Overlegen lot meg fjerne den, og...
Da skjedde det.
Klemmene var inne, innsnittene var gjort.
Jeg stakk hånden ned i buken,
forbi omentum, rundt leveren
og løftet tarmene
fra den levende, pustende kroppen.
Da visste jeg det.
Da jeg holdt de...
De tarmene i hånden,
vekten, varmen...
Jeg kikket ned på det mirakelet i hånden min,
og jeg bare visste det.
Allmennkirurgi hadde valgt meg.
Én dag vil du også vite det.
Jeg ser to stenger på hver side av ryggraden
for å bevare nerverotfunksjonen.
Ja, jeg skjønner det.
Jeg kan lage graft på to nivåer.
Men så kan jeg sette et frossent graft rett inn i ryggraden
og så sette en støtteplate.
Det vil gi henne mye mer stabilitet.
Og du ville begrense bevegeligheten i ryggraden,
når poenget er at hun skal spille videre.
Denne defekten er så uttalt at hun kanskje må glemme det.
Jeg vet ikke om jeg er klar for det.
Du ser bare på beinfunksjonen,
men tenker ikke på hvordan det påvirker nervefunksjonen.
Nei, jeg tenker på stabiliteten hun trenger
til å unngå å bli lammet,
og der kan nevrologisk noen ganger undervurdere
grunnleggende biomekanikk.
Og ortopedisk kan overdrive litt.
Vi kan bein. Vi tenker stabilitet.
- Dere kan hjernen. - Og vi tenker nerver.
Man ber ikke en snekker ordne det elektriske anlegget.
Hva er egentlig poenget her? Hva ønsker pasienten?
Hun ønsker å spille golf.
Nei, hun er et golfvidunderbarn.
- Men dessverre... - Hun ønsker den maksimale
bevegeligheten vi kan gi henne.
Da risikerer hun en langt verre skade.
Det later til at Shepherds plan fungerer.
Hunt, jeg tror hennes plan undervurderer hvor alvorlig...
Vi bør gjøre minst mulig
for å bevare den bevegeligheten denne pasienten ønsker,
og ta det derfra.
Akkurat.
Tilbake til sagbruket for meg.
Hvordan er den?
Den var bare i kraftgryten i to minutter!
Bra. Da vil jeg se denne penisen.
Men først vil jeg se mannen den tilhørte.
Et fint og rent snitt.
Jeg holder knivene mine skarpe.
Det vil gjøre det mye lettere å feste den på.
Vil den virke igjen?
Mr. Archibald, ikke bekymre deg.
Jeg har festet mange falloser.
Denne situasjonen er ikke så uvanlig som du kanskje tror.
Blodårene og nervene er intakte,
så det er en god mulighet for at når jeg er ferdig,
kan du gå rett tilbake til å gjøre det du gjorde
før du havnet i denne situasjonen.
Jackson har fallosen klar i OS-en.
Jeg skal assistere under operasjonen.
Corpus cavernosum ser bra ut. Jeg er imponert.
Du må ha fått den debridert veldig fort.
Jeg løp.
Med penisen.
Veldig fort.
Angående det vi så i akutten...
Dr. Avery. For en overraskelse.
Det kan ikke være så overraskende,
siden jeg er en av verdens fremste eksperter
på festing av peniser.
Siden jeg tilfeldigvis var i nabolaget,
tok jeg første fly hit da April ringte.
Så bra at hun ringte.
Vi håper dette vil gi henne bevegeligheten hun trenger.
- På samme nivå som jeg var? - Vanskelig å si.
Med nok rekonvalesenstid og rehabilitering...
Delstatsmesterskapet er snart.
Hvor snart vil jeg få slaget mitt tilbake?
Vi får bare se, vennen, når de er ferdige.
Akkurat.
Vi vet at idrettsprestasjoner er din prioritering.
Vår også.
Jeg skal gjøre alt jeg kan for å få deg på beina igjen.
Og tilbake til fairwayen?
Det ville ikke være det verste
om du tok en liten pause, vennen.
Og gjøre hva? Gå på kjøpesenteret?
Velge ut syv nyanser av den samme teite røde leppestiften,
som alle andre på min alder?
Tar jeg pause, rekker jeg ikke mesterskapet.
Da kan jeg glemme landsstevnet.
Jo fortere dere fikser meg, desto fortere er jeg på beina.
Vi gjør det, dr. Shepherd.
Ja visst. Dere hørte henne. Som hun vil.
Ok. Vi ses der.
Catherine.
Richard.
Hvor er undersåttene dine?
Forbereder galleblærefjerning i OS 3.
Du forstår vel at jeg bare er her for...
Mannen med avkuttet penis?
Selvfølgelig.
Da jeg hørte om det, tenkte jeg på deg.
Som du burde.
Jeg er hans beste håp om å bli en hel mann igjen.
Flaks for pasienten at jeg var i nærheten.
Tja, i hans situasjon
har jeg vanskelig for å kalle ham heldig,
spesielt med tanke på hans dårlige valg av kvinner.
Lykke til der inne.
Her er røntgenbildene.
Takk.
Nei.
Nei, ikke noe takk.
Du var på date med meg uten å ringe meg igjen,
og det er veldig uhøflig og veldig sårende.
Jeg vet det er noe folk gjør noen ganger, men...
Folk har følelser.
Og kanskje du ikke bryr deg, men jeg har følelser.
Du kunne i det minste la være å ignorere meg i gangene
og få meg til å føle meg som en slags paria.
Du gjør det igjen.
- Hva da? - Snakker.
Du sluttet aldri å snakke.
På daten, ikke et sekund.
Du snakket hele tiden.
Helt fra jeg hentet deg
til jeg slapp deg av.
Du tidde aldri still.
Og i alt det snakket stilte du meg ikke ett spørsmål.
Du vet ingenting om meg.
Jeg trengte ikke å være der.
Det var ingen date. Det var en monolog.
Du var på date med deg selv.
Og så betalte du. Du betalte.
Du snakket hele tiden, du bestilte for meg,
og så betalte du, så...
Ok.
Dette er mye mer alvorlig i virkeligheten enn på bildene.
- Kan stengene holde gjennom L5? - Nei.
Pokker.
- Pokker. - Hva?
Jeg får ikke festet skruene.
Ryggsøylen vil gli fra hverandre igjen.
- Hva skal vi gjøre? - Vi må bore gjennom sacrum
og inn i neste virvel,
og så sette inn en beinbit for å feste L5 til S1.
Det er visst nøyaktig det...
Nøyaktig det Torres sa, ja.
Ja, men kan du sette inn et bengraft?
Nei. Jeg jobber ikke med ben. Vi trenger Torres.
Så du ser på...
Jeg ser dum ut,
men heller det enn å lamme denne jenta.
Gå og finn henne.
Si at hun har rett og er flott
og smart og pen.
Bare smisk litt!
Det kommer til å ta minst 10 timer å feste på den greia.
Og det tok kona et minutt å skjære den av?
Hun må ha vært veldig sint.
Hvordan blir man så sint?
Ikke lenge etter at jeg oppdaget
at eksmannen min hadde sendt e-post med en annen kvinne,
møttes vi til frokost.
Det var en stor frokost.
Stabler med pannekaker, egg og allslags fint syltetøy.
Han trodde det kunne gjøre det i orden
at han sendte e-post med en annen kvinne mens vi var gift.
Jeg stirret på smørkniven
jeg brukte til det fine syltetøyet,
og et halvt sekund
forestilte jeg meg hvordan halsen hans ville se ut
med en smørkniv i.
Fint syltetøy som dryppet ned langs den feite, e-postutro halsen.
Ja, jeg har vært så sint.
Jeg trodde Derek var utro, og jeg ble så sint.
Sint som to akuttkirurger og en ortoped.
Ingen kommentar.
Å kutte av en penis er ikke så ille.
Dette er ikke noe han trenger for å overleve
eller for å gå.
Hva?
Hei, det er beinet mitt.
Og bare så dere vet det,
ville jeg bare skade deg én gang, Callie,
og jeg sa det da jeg tenkte det.
Takk?
Forskjellen er at vi kan tenke det,
men vi lemlester ikke ektefellene våre.
- Nei. - Det er godt å vite.
Dr. Torres, dr. Shepherd trenger deg i OS-en.
Så fort som mulig. Det er Marissa.
Vi får ikke rettet opp ryggen.
Pokker ta.
Hva skjer?
Ryggmargsfunksjonen er borte.
Vi må dekomprimere.
Warren sa dere ikke fikk rettet opp.
Etter at han gikk, skled stangen.
L5-leddet var mer ustabilt enn forventet.
Hun kommer til å bli lammet.
Med mindre vi går inn nå.
Klargjør bordet. Vi må snu henne.
Hva?
For å stabilisere henne må jeg gå inn forfra.
Jeg må nå ryggraden via buken.
Ok, jeg må lukke.
Nei. Vi har ikke tid til det.
Dytt inn en bacitracinsvamp.
- Flytt den C-armen. - Over hit.
Jeg må inn dit nå om hun skal gå igjen.
Vi kan ikke bare snu henne.
Vi risikerer å kutte ryggmargen fullstendig.
Vi har ikke noe valg. Vi må være raske.
Gjør klar til å rulle.
Greit, alle på plass.
Pass på IV-slangene.
Vi trenger sterile servietter.
Jeg trekker i rammen.
- Warren, du tar imot. - Skal bli.
Greit. På min telling.
En, to, tre.
Annulusen er helt opprevet.
Jeg må vite at nervene er frie.
Warren, jeg trenger mer retraksjon
- av aorta og vena cava. - Nei, ikke ennå.
Warren, klargjør myelografi.
Vi har ikke tid. Ryggraden er for ustabil.
Warren, jeg trenger et avstandsstykke.
Hvis nervene sitter fast,
vil hun bli lammet permanent.
- Warren, du må... - Ok, slutt.
Slutt.
Jeg kan ikke klargjøre myelografi,
dra inn blodårer og hente et avstandsstykke på en gang.
Jeg har vært anestesilege.
Jeg har logget utallige timer i OS-en.
Og dette er ikke første gang jeg har sett
to strålende kirurger slåss over en pasient.
Jeg nekter å gå imellom.
Så jeg skal stå her,
og gjør med glede det dere finner passende,
men dere er nødt til å bli enige først.
Forklar hvorfor du mener vi trenger myelografi.
Vi trenger å vite om noen av nerverøttene sitter fast
før vi justerer ryggraden.
Så jeg kan fjerne skiven mens du gjør en ultralyd?
Så kan du sette sammen ryggraden
mens jeg sjekker bildet.
Vi prøver det. Warren.
Gjør klar ultralydsonden.
Skal bli.
Og minn meg på at Warren skal gjøre andre ting etter dette.
Greit.
Kan du gjøre meg en tjeneste og trekke den litt lenger tilbake?
Takk.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
Hvis dr. Webber spør,
kan du fortelle ham at pasienten ønsket deg,
slik at jeg måtte ringe...
April, jeg vil ikke lyve.
Du gjorde det rette.
Han får bare finne seg i det.
Edwards, kom hit, er du snill.
Hvilket år er du i?
Tredje, dr. Avery.
Har du noensinne gjort en falloplastikk?
Nei, ikke ennå.
På tide å lære det.
Først tar du et graft fra lårvenen slik.
Og fester det til penis.
Dette vil gi penis rikelig blodtilførsel.
Så deg.
Først fester du stinget.
Bra. Så gjør du suturen.
Bra.
Du vet kanskje, Edwards,
at det er mangel på kvinner innen urologi.
Men det er nok av kvinnelige pasienter
som kunne foretrekke en lege
med en mer personlig forståelse av anatomien.
Ok, Edwards. Det var...
Over gjennomsnittet.
Du forstår vel at det er omtrent den største komplimenten jeg gir?
Noensinne.
Gikk operasjonen bra?
Hva tror du?
Hvorfor spør jeg engang?
Arbeidet mitt var upåklagelig. Det er opp til ham nå.
Hva mener du?
Når man får en skade på manndommen,
er rehabiliteringen alltid krevende,
noen ganger håpløs.
Dere har så mye
av den skjøre selvrespekten deres der nede.
Det kan hende at dere aldri blir som før.
Trist, egentlig.
Defekten i din datters ryggrad var
mer omfattende enn vi trodde.
Men vi klarte å justere ryggraden, og med behandling
bør hun kunne gå igjen, til og med løpe.
Så hun vil aldri spille golf igjen?
Men hun vil være i live.
Hun vil være mobil.
Skulle ønske det var nok, men det er ikke det.
Dette er alt hun ønsker.
Det eneste.
Og jeg er den dårlige moren
som skaffet de dårlige legene,
som ikke kunne gi henne det eneste hun ønsket
mer enn alt annet på jord.
Jeg er så lei meg. Jeg skal snakke med henne.
Datteren min
var fremragende.
Det skulle liksom du også være.
- Unnskyld. - Hei.
Amelia...
Vi gjorde alt vi kunne.
Kom igjen.
Vi skulle ha gjort det på din måte.
Vi skulle ha begynt der.
Det ville ha gått bedre.
Det er ikke sant. Defekten hennes...
Min tilnærming gjorde ting verre.
Nei.
Amelia.
Der er du. Hvordan gikk operasjonen?
Jeg takler ikke dette.
- Går det bra? - Nei.
Nei, det gjør det ikke.
Du skulle ikke ha uttalt deg.
- Skulle ønske du ikke hadde det. - Hva?
Du skulle holdt deg unna.
Min tilnærming var dårligere.
Og det kostet pasienten min på...
Fryktelige måter.
- Hva mener du? - Kan du ærlig si meg
at det at du tok min side i dag bare handlet om pasienten?
Det hadde ingenting med oss å gjøre?
Planen din var smart og god
og mer i samsvar med det pasienten ønsket.
- Hvorfor var du der? - Jeg foreslo...
Eneste grunn til at du kom inn i rommet
var at du hørte stemmen min og ville se til meg
og se meg på grunn av personlige følelser.
Jeg vet det, for jeg ville ha gjort det samme.
Vi kan ikke noe for det. Det er bare sånn vi er.
Hjernen forandrer seg når vi...
Når vi faller for en annen, blir nervebanene forandret,
og vi gjør valg.
Vi tar avgjørelser, enten vi vil eller ikke.
Derfor er det ikke smart å blande privatliv og jobb.
Amelia, det var ikke det som skjedde.
Jeg forlot hjemmet mitt.
Jeg forlot jobben min.
Jeg har prøvd så hardt å begynne på nytt.
Jeg har kjempet så hardt bare for å bli tatt på alvor,
å gjøre denne jobben godt.
Den moren syns jeg er en elendig lege
som har ødelagt datterens fremtid, og hun tar ikke feil,
for alt dette kunne ha vært unngått
om jeg bare hadde...
Om vi bare hadde latt jobb være jobb,
men det gjorde vi ikke.
Det var en tabbe.
Dette er en tabbe.
Han snakker bare tull. La det ligge.
Når du setter i gang, kan du snakke mye.
Men du snakker ikke for mye.
- Si noe. - Det var ydmykende.
Hvorfor det? Fordi du har mer å si enn ham?
Han er sikkert usikker
fordi du er smartere og morsommere enn ham.
Du er kjempemorsom.
Du får meg til å le hver gang vi er sammen.
Du har den lespingen og...
Du kommer aldri til å møte en mann som ikke liker den lespingen.
De sier det aldri til deg,
men det får alt du sier til å høres bra ut.
Det er søtt og sexy og...
Det smilet
og det håret og...
Det er ingenting galt med deg.
Dette er ikke ditt problem. Det er hans problem.
Du snakker, ja, men han burde ønske å lytte.
Uansett er det noe galt med fyren.
Blås i ham.
Saks.
Det er fremdeles et lite ødem, men det bør forsvinne etter hvert.
Fallosen er rosa, ikke blå eller grå.
Det tyder på god blodtilførsel.
Noe som betyr at det går mye bedre enn forventet.
Og du er en heldig mann.
Kommer den til å virke?
Jeg tror du vil få tilbake nesten helt normal funksjon.
Vennen?
Marcia.
Kona.
Trekk deg forsiktig ut av rommet.
Ring vakten nå.
Jeg har vært bekymret for deg.
Jeg vet ikke hvordan du fant dette rommet,
men du må vente utenfor.
Nei.
Jeg ringte henne.
Beklager, elskling.
Jeg skulle aldri ha...
Det er min skyld. Vi hadde en avtale.
Servitører og vertinner var ok, ikke noe annet.
Hun er soussjefen din.
Jeg vet det. Det er ikke i orden.
Beklager.
Nei, vennen, jeg beklager.
Vennen.
Hvordan kan han kysse henne?
Hvorfor kysse kvinnen som...
Iblant må man være gal for å elske en gal.
Jeg kan ikke forklare det.
Er vaktene på vei?
Ja. De er her når som helst.
Kepner!
Dr. Webber.
Jeg har undervist her i svært lang tid.
Jeg presenterer viktige punkter med klarhet og myndighet,
og derfor vil jeg svært gjerne forstå
hvorfor i svarte du ringte Catherine Avery
når jeg ba deg om ikke å gjøre det!
Greit. Det skal jeg si.
Pasienten min hadde en forferdelig skade.
Den beste personen til å behandle den skaden var Catherine Avery.
Jeg vet ikke hva som foregår
mellom dere to, men uansett hva det er,
lar jeg det ikke gå ut over pasienten, pleien hans eller penisen hans!
For det det er verdt, syns jeg dere passer sammen!
Og Catherine Avery er min svigermor,
så jeg ringer henne akkurat når det passer meg!
- Forstått. - Greit.
Trenger du noe?
Jeg skulle akkurat til å gå for kvelden.
Ja, jeg viste autoritet.
Hva for noe?
Jeg viste autoritet. Det er det jeg kaller det.
Det er veldig effektivt på jobben.
Det er helt upassende på en date.
Jeg var nervøs.
Jeg var usosial som barn.
Jeg brukte all min tid på bøker, og man trenger ikke være sosial
med bøker.
Så når jeg blir nervøs,
dekker jeg det gjerne til med å snakke mye
og være veldig høylytt og bestemt
og ta kontroll...
Så ingen skal se hvor redd jeg er.
Da vi var ute, var jeg vettskremt,
fordi du er veldig kjekk og hyggelig og helt topp.
Og jeg er teit. Jeg er nerdete. Jeg er meg.
Så jeg viste autoritet, og jeg er veldig lei meg,
for jeg likte deg virkelig.
Jeg vil bare du skal vite at jeg ikke var...
Jeg mener, jeg er ikke...
Uansett...
Ha det.
Maggie.
Neste gang skal jeg vise autoritet.
Jeg forstår at du passer på Owen.
Men hva jeg gjør og hvem jeg møter,
er virkelig ikke din sak.
Ok.
Jeg prøvde bare å...
Jeg flyttet hit for å starte noe,
bygge et nytt liv.
Du kjenner meg ikke.
Ikke egentlig.
Du vet ikke hva jeg har måttet overvinne,
for du har aldri måttet det.
Du har aldri mistet ditt livs kjærlighet.
Du har aldri grått over liket til den
du er mest glad i denne verden.
Du...
Du vet ikke hva det gjør med et menneske.
Du har aldri måttet klore deg tilbake fra det.
Men det har jeg.
Jeg prøver fortsatt å ta meg sammen,
og jeg gjør mitt aller beste, så...
Før du har gjort det,
før du har måttet gå i mine sko,
må du gi meg en sjanse.
Og la meg være.
Det mikrovaskulære arbeidet er fantastisk.
Hvert eneste lille snitt må være perfekt.
Har jeg sagt
at Catherine Avery sa jeg var over snittet?
Ja da. Du nevnte det.
Dette kan være tingen. Jeg kan ha funnet min spesialitet.
Gudskjelov!
Jeg har tenkt på spesialiteten din i hele dag!
Klapp igjen.
Hva har skjedd der inne?
Hun kappet den av!
Hva? Kona di?
Det var soussjefen min! Herregud!
Kom tilbake med den penisen!
Ok. Stopp der.
Ok, Rory. Hit med den.
- Nei. - Ikke vær redd.
Gi meg penisen, og alt vil gå bra.
Stopp. Ikke kom nærmere.
Bare legg den i hånden min...
Jeg sa stopp.
Jeg skyller den ned.
Ok.
Ok, alt ordner seg.
Ingen ønsker å skade deg.
Bare gi den til meg,
og alt vil gå bra.
Jeg var mer enn soussjefen hans.
Han sa jeg var hjertet hans, inspirasjonen hans.
Vi skulle åpne en ny restaurant,
vår egen restaurant, sammen.
Han skulle gå fra Marcia.
Jeg trodde ham.
Jeg trodde på ham.
Men så...
Hun kuttet av penisen hans, og likevel tok han henne tilbake.
Det er urettferdig.
Ja, det er urettferdig.
Du ville bare være sammen med ham.
Jeg forstår ikke.
Det går bra.
Kom igjen.
Du er sjeldent begavet,
fremtidsrettet, en kriger.
Du så mesterverket mitt i hendene på en tyv,
og du løp for å redde det.
- Du stormet ut i krig. - Takk.
Du er den typen kirurg jeg trenger i Boston,
tapper og uredd.
Og når du ser på spesialiteter,
håper jeg du vil overveie et urologistipendiat hos meg.
Jøss.
Det... Det er... Jøss.
Du fortjener det, Edwards.
Uten deg ville eksemplaret hans
ha blitt til en bedrøvelig gammel sekkepipe.
Så gjør deg ferdig her,
så går jeg og ser til pasienten vår.
Trenger du noe?
Jeg må gjøre én ting klart.
Manndommen min har ikke blitt skadet her.
Du tror nok jeg sliter med sterke kvinner, men...
Du gjør det akkurat nå.
Nei. Akkurat nå har jeg et problem med deg.
Vi har et problem.
Og problemet er at jeg såret deg.
Jeg såret deg, og jeg beklager.
Jeg kom til deg i fjor og ønsket å fri,
men jeg lot våre meningsforskjeller hindre meg.
Vi elsker jobben vår.
Den betyr alt for oss,
så det er lett å prioritere den.
Jeg har gjort den tabben før. Ikke igjen.
La meg stoppe deg der,
for jeg tror ikke jeg klarer dette. Jeg...
Det har bare skjedd for mange ganger.
Med Jacksons far og med deg.
Du prøver å gjøre noe bedre,
og så er det bare... Det går i vasken hver gang.
Jeg vet det. Det er sant.
Det eneste jeg egentlig kan love er at jeg trolig vil såre deg igjen.
Veldig forlokkende.
Og du vil såre meg,
og jeg vil komme rett tilbake til deg igjen når du gjør det.
Jeg tar sjansen
fordi du er verdt det,
fordi du er viktig for meg.
Fordi jeg elsker deg.
Og jeg skal ingen steder.
Går det bra?
Hva tror du?
Det er sikkert hundre ting
du ville være glimrende til som du ikke har prøvd.
Mor tror jeg har gjort alt dette
fordi jeg får en slags rus av å være bedre enn alle andre.
Og ikke misforstå.
Å være fremragende er...
Fantastisk.
Men det er fordi jeg elsker dette.
Elsket dette.
Selv om dere begge har rett,
at jeg vil finne noe annet,
vil jeg aldri virkelig elske det.
Ikke som dette.
Kanskje ikke, men jeg tror
vi får mer enn bare én ting å elske.
Og én dag
vil noe klaffe.
Og du vil vite at du har funnet det.
Det er jeg nødt til å tro på.
Vent nå litt.
Så du bare fulgte etter henne
da hun løp av gårde med penisen hans?
Fortell meg igjen om hanskene.
Hvordan tenkte du på å ta på deg hansker?
Instinkt, antar jeg.
Så når drar du til Boston?
Jeg vet ikke. La oss ikke snakke om det.
Jeg kan ikke tro at hun ga deg penisen
sånn uten videre.
Så flaks.
Ja. Hun ga den til meg.
Avkuttet penis.
Jeg sto der og holdt en avkuttet penis i hånden,
og jeg tenkte bare:
"Det var ikke derfor jeg ble kirurg."
Jeg elsker ikke denne penisen.
Jeg ønsker ikke en karriere innen urologi.
Jeg vet ikke hva jeg vil,
men jeg vet at jeg ikke vil det,
for den var kvalm.
Er du sulten?
Det er visst potetdag i kafeteriaen.
Nei, nei, nei.
Det spesielle med kjærlighet er
at når den er god, er den veldig god.
- Hva? - Ingenting.
- La oss ta litt poteter. - Ok.
Og når den er dårlig, gjør det veldig vondt.
Kan vi snakke sammen?
Jeg skulle akkurat...
Hva er det som foregår?
Du må si det, for...
Du sier én ting,
og jeg tror du mener noe helt annet,
og jeg ønsker å forstå.
Jeg prøver.
Jeg ønsker det vi startet her.
Det gjør jeg.
Men jeg trenger litt hjelp.
Jeg tror ikke
dette er det beste stedet å snakke...
Dr. Shepherd? Du har en telefon på linje 4.
Jeg må ta den.
Og finner du ikke en måte å balansere alle opp- og nedturene,
vil det gjøre deg gal.
Hallo?
Å, beklager. Du ønsker den andre dr. Shepherd.
Her er kona hans.
Hei. Dette er dr. Shepherds kone.
Nei, han er ikke her. Kan jeg ta imot en beskjed?
Ok. Greit.
Jeg trodde han var der.
Ok. Ja visst. Helt i orden.
Takk.
Ha det bra.
Det var merkelig.
- Hva da? - Ingenting.
Det var Det hvite hus som ringte.
Derek kom aldri til møtet sitt i morges.
Nei vel?
Flyet hans ble nok forsinket eller noe.