Alla kirurger lär sig se på patienter och säga vad felet är.
Var ska jag vara nu?
Cross. Full eller galen? Ta reda på vilket.
Sir. Kan jag hjälpa er?
Jag vet inte. Ni ringde mig.
Vi lär oss att förutse det värsta.
Steph sa att jag är sämre än hon.
- Är det så? - Nej då.
Men uppfattas jag så? Är jag sistahandsvalet?
Du är fantastisk.
Herregud. Herregud, mr Jaffee!
När ens uppgift är att förbättra letar man alltid efter det värsta.
Wilson, jag har tre barn. Vet du hur lite jag får sova?
Mr Jaffee?
Ska du inte sova i stället? Grey sliter ut dig!
Jag kan inte tänka på det nu.
Just nu ligger jag i en säng. En skön, skön säng. Med dig.
Somnade du nu?
Jag tar det!
- Hallå? - Det är Grey.
Självklart är det hon! Det här är ju löjligt.
Nej, visst kan jag det. Vem är mr Jaffee?
Simon Jaffee har njursvikt och har väntat på en donator i 1,5 år.
- Varför så länge? - HLA-matchningen.
Det har varit omöjligt att hitta nån. Det var den heliga graal.
- Blake, när gjordes dialys senast? - Jag kollar.
Han var på centret för två dagar sen. Alla värden var normala.
- Jag har följt honom länge. - Jag ska läsa i kapp!
Det är lugnt, Blake. Fråga Wilson om du undrar nåt.
- Där är mina tjejer! - Vad roligt att se dig!
- Var är barnbarnen? - Jag har inte ringt.
Jag ville vänta tills jag visste att det var säkert.
- Är det sant? - Vi har en njure åt dig.
- Tack igen för frukosten. - Det var så lite.
Det var hans sista natt hos oss!
- Du gjorde pannkakor åt honom! - Ja, som en god värdinna.
Jag har hoppats att de skulle sluta fred.
- Jag vill vara ensam med min man. - Det låter förstås bra.
- Han är min vän och min chef. - Jag är din chef och hans chef.
Om du vill ha tillbaka din fru får du reda ut det.
Vi kanske ska byta ST-läkare oftare.
Så alla ST-läkare får prova på allt.
- Får de inte redan den? - Vissa tar monopol på ST-läkare.
- Hon pratar om Blake. - Hon följer Grey.
Ja. Det har hon gjort sen hon kom.
Och Grey är... Hon sliter ut henne.
Så är det att vara ST-läkare. Det vet du lika väl...
Det är nog personligt.
- Vill du umgås mer med din tjej? - Amelia, snälla!
- Du sa att... - Okej, det räcker.
Har Blake uttryckt sin oro, eller bara du?
Okej. Hon stannar med Grey. Byten görs inte av privata skäl.
- Jag menade inte... - Blake får själv söka upp mig.
Hej! Kan nån berätta var jag hittar operationskläder?
- Tredje våningen, vid apoteket. - Tack.
Du är dr Pierce, va? Jag ser fram emot det här!
- Jag vill gärna komma i gång. - Bra.
Kör!
Okej...
- Vem var det? - Vet inte.
- Hej! - Jag hittade dig.
Jag jobbade natt, men så här blir jag gärna väckt.
Hur har din dag varit?
Torres tjatar om sin tjej... som Meredith har i ett fast grepp.
Jag vet inte hur hon klarar det.
- Förlåt. Vad sa du? - Sa jag nåt?
Gary, dr Karev.
- Gary Walton, fjorton. Buksmärta. - Hur är läget?
- Bollen ser ut som ett körsbär. - Gary är förståndshandikappad.
- Gillar du körsbär? - Jättemycket.
- Det var väl därför han åt en boll. - Joel!
Han svalde den andra. Klarar han sig?
- Här är den, på röntgenbilden. - Gary, kan du visa dr Karev?
Gary! Varför gjorde du så?
- Den såg ut som ett körsbär! - Den smakade inte så, va?
- Läkaren ville operera. - För att ta ut bollen.
Dr Spencer förhastade sig lite. Garys kropp har en egen metod.
- Du ska bajsa ut den. - Det lär göra ont.
- Joel! - Då kanske han inte gör om det.
- Var inte oroliga. Ingen operation. - Tack!
Vi håller kvar honom över natten.
- Gary, vill du sova över? - Ja!
- Okej. - Får jag stanna?
- Absolut. - Du äter väl inte den här? - Nej.
Spencer, undersök honom varje timme. Se upp, mamman är en läkarjägare.
Hon vill mer än att bara få vård. Förstår du?
Är du verkligen säker?
Lita på mig. Se till att skapa avstånd mellan er.
Jag avskyr killar som tror att alla vill ligga med dem.
Mr Jaffee, vi kan snart sätta i gång.
Vi behöver bara röntga bröstkorgen och ta ett EKG.
- Du måste ta av hatten. - Han vägrar att ta av den.
Min framlidna fru gav den till mig. Jag har haft god fiskelycka med den.
- Den ger mig tur. - Den ordnade en njure åt dig.
- Ja... Kan jag inte få ha den? - Ge hit!
Okej, men...
- Herregud. - Det dök upp för några månader sen.
Ladda till 100. Undan!
Vad har vi här?
- Vad gör du? - 150. Undan!
- Vem är du? Släpp min patient! - Din patient?
- Ladda till 200. - Jag var mitt uppe i nånting.
- Undan! - Riggs!
- Vad fan gör du här? - Jag försöker göra mitt jobb.
- Vem gav dig rätt att jobba här? - Du.
Du anställde ju mig.
Anställde du en medarbetare åt mig?
Visst ja, Riggs! Jag tänkte berätta det.
- Du kommer säkert att gilla honom. - Vi får se.
Han är jätteduktig. Han blev nästan chef på Duke.
- Han har jobbat som frivillig... - Och du frågade ingen av oss?
Hunt, det är inte din enhet. - Pierce, jag beklagar.
Han fanns här, och vi behövde nån. Jag fattade ett beslut.
Gå härifrån, jag opererar.
- Ja... Tack för hjälpen. - Va? Ja, självklart.
- När dök knölen upp? - För sju, åtta månader sen.
- Och ni sökte inte vård? - Den var liten i början.
Jag trodde det var ett myggbett. Sen trodde jag att det var en cysta.
- Jag blev rädd. - Att inte få en njure.
Jag har ringt barnbarnen nu.
Det är en tumör.
Jag var rädd för det. Då får han inte njuren.
Tumören är invasiv och har troligen metastaserat.
- Jag beklagar. - Har vi PET-bilderna?
- Jag trodde vi inväntade rådgivning. - Vi måste undersöka massan direkt.
PET-bilder omgående. Varför dröjer rådgivningen?
- Jag beklagar. Jag tjatade. - Okej. Säg till när vi fått svar.
- Okej. - Varför är hon snäll mot dig?
- Vad har du gjort? - Vet inte.
Okej...
- Kom på quiz på en lesbisk bar! - Jag kan inget om lesbiska.
Så lustigt.
Jag vill doppa tårna i dejtingpoolen, men är ringrostig.
Jag behöver sällskap, för ingen vill träffa en enstöring.
- Jag ska ut med Jackson. - Kul!
Ja! Han ville äta middag och prata. Jag försöker tygla förhoppningarna.
- Men det är en början. - Ja.
- Det är ett ljus i tunneln. - Jag är glad för din skull. Jag...
- Har du tid? - Vad är det?
Ja... Vet du vad?
Miranda och jag talades vid och hon... vi undrar...
- ...om du i kväll kan... - Nej, jag ska på middag med April.
- April? Jaså? - Ja.
- Vi kan nog talas vid nu. - Vad roligt.
- Om skilsmässa. - Det var... Jäklar!
- Jag beklagar. - Jag med.
- Tack ändå. En annan dag? - Ja, visst.
- Lycka till. - Ja. Vi ses hemma!
Det gör vi.
Dr Torres och dr Shepherd tittar på mr Jaffees plåtar.
Vad bra. Hälsa att jag kommer.
- Hur klarar du det? - Vad?
Att jobba med Blake efter... Hur klarar du det?
Jag ville behandla henne som alla andra.
Det var svårt, för jag vill örfila henne... jämt.
Nu testar jag nåt annat: jag håller henne hårt.
Då kan hon inte skada nån.
- Jag hade inte klarat det. - Hon är ju här nu.
Mrs Brown? Jag är dr Pierce, chef för hjärtkirurgen.
- Det här är... - ...dr Riggs.
Kul att se dig vaken, Loretta. Du skrämde oss.
- När får jag åka? - Vi ska se om du måste opereras.
- Vi har ringt dina anhöriga. - Dr Riggs, behöver jag opereras?
Ditt EKG visar dåligt blodflöde genom en av klaffarna.
- Vi vill se... - Jag vill hålla kvar dig.
- Sen går jag vidare utifrån det. - Dr Riggs?
Du blir väl omhändertagen.
Det är din första dag. Doppa tårna innan du hoppar i.
Mina tår är rätt väl doppade.
Ordna då skiktröntgen av hjärtat och gör en riskanalys.
- Ska bli. - Tack.
- Nå? - Osteosarkom.
Det omfattar flera ben och är aggressivt.
Det är en fin tumör. Nästan söt. Den bara sitter där.
Han väntar i 18 månader på en njure. Då får han cancer!
Tänk om han inte hade cancer. Hans tumör är som en mogen frukt.
Det är bara att plocka den.
- Utan cancer, inga problem. - Går det?
- Nej, även om du fixar det... - Det gör jag.
- Då har han hål i huvudet. - Jag fixar bara den mjuka fyllningen.
- Det hårda höljet är din sak. - Det finns inget att stänga med.
Dessutom kan ett så stort sår omöjliggöra transplantationen.
Vi har mindre än 24 timmar på oss. - Wilson, Edwards, jag behöver idéer.
Hur kan vi stänga mr Jaffees huvud så att han överlever operationen?
- Dr Grey? Ska jag också spåna? - Blake!
Nej, gå och... övervaka donatorn.
Kolla om den hjärndöde alltjämt är hjärndöd. Jag fattar.
- Vad gör du? - Ursäkta?
"Övervaka donatorn"? Sånt kan en AT-läkare göra.
Hon är här för att lära sig.
Callie, när jag undervisade sa du att jag pressade henne.
- Nu försummar jag henne. - Du försummar dina plikter.
- Om hon var nån annan... - ...så hade du inte brytt dig.
Jag är less. Det här är ditt problem, inte Blakes och inte mitt.
- Oj! - Det var inte meningen att skrämmas.
- Mår han bra? - Lugn, Gary kommer att klara sig.
- Han har säkert gjort sånt här förr. - Jo då.
Det kan vara väldigt tufft. Han är fin, men han kan vara krävande.
- Du gör ett bra jobb. - Tack.
Tack så mycket. Du är så snäll och hjälpsam.
Det är... inga problem.
- Ursäkta... - Elaine.
Elaine! Jag har andra patienter.
- Jag... Hej då! - Vi ses om en timme!
- Vilken tid det tog! - Jag gjorde er en tjänst.
- Har du lagat maten? - Hon är sur.
- Bailey anställde en ny hjärtkirurg. - Vem är han?
Jag får lära ännu en alfahanne att inte kissa överallt.
- Jag avskyr när de kissar. - Sluta nu.
Du kissade överallt. Vi fick lära upp dig.
- Ingen lärde upp mig. - Jo då. Du märkte det inte.
- Är det därför jag fick hämta mat? - Patienterna vänder sig till männen.
- Oavsett vem som pratar. - Händer det?
- Inte dig. - Och sen... det andra.
Jag trodde jag var färdig med sånt. Han rådfrågar mig inte ens!
Vad är "det andra"?
Det? Är det en grej?
- Självklart. - Här?
Ja. Överallt. Fråga Edwards eller Bailey.
- Det har jag svårt att tro. - För att du inte drabbas.
Berätta vad du sa till honom. Hur kämpade du för vår kärlek?
- Ja... - Berätta!
- Vad sa du? - Jag började förklara...
...och sen sa han att han pratar med April om skilsmässa.
Kommer han hit? Förstår du allvaret i det här?
Jag kan inte fokusera. Jag anställde nån utan att stämma av.
Därför bör vi utnyttja den tid vi har medan han är ute på en lång middag.
Nej! Han kan komma medan vi håller på!
Här är vårt fönster! Vi vet inte hur länge han blir kvar.
Jo! Du måste bara be honom dra.
När han säger: "Tack för allt, nu ska jag lämna soffan."
- Miranda... - Det blir inget förrän du fattar.
- Det var jättegott. - Deras pumparavioli är underbar.
- Det här var trevligt. - Ja.
Vi har lyckats äta färdigt utan att...
...prata allvar. Ja.
Måste vi göra det? Jag vill göra det, om du vill-
- men det har varit så trevligt att äta middag med dig.
Vi borde göra det. Vi borde talas vid.
Ja. Det borde vi.
Tusan.
- Jag... - Det är lugnt. Plikten kallar.
Jag vill prata vidare. Det vill jag verkligen.
- I morgon kväll? - Visst.
Hjälp! Hjälp!
Kan nån...
- Dr Hunt? - Jag hittar henne inte!
- Vem då? Dr Hunt? - Rör mig inte!
- Allt väl? - Förlåt.
Jag vaknade nyss. Du kan gå.
- Är du säker... - Gå!
- Här? - Dr Grey bad mig övervaka.
- Har du hittat nåt? - För hålet i mr Jaffees huvud? Nej.
3d-utskrift tar för lång tid. Kranioplastik funkar inte.
- Hur mår den heliga graal? - Måste vi kalla honom så?
Förlåt, men han var nåns anhörig.
Nåns man, nåns pappa...
För nån var han allt.
Nu är han allt för mr Jaffee.
Efter all denna väntan får vi troligen inte använda honom.
Han är allt, och det kvittar.
- Det betyder ingenting. - Jag vet. Det känns orättvist.
- Han är allt. - Va?
Han är allt! Herregud!
Skallbenstransplantation?
- Skallben och skalp. - Njurdonatorn matchar mr Jaffee.
Skallbenet matchar alltså också. Han är allt.
Vi får ben och blodkärl från donatorn.
- Har du gjort det förr? - Nej.
- Det har gjorts en gång. - Det är invecklat, men det ska nog gå.
- Allt kan göras under samma operation. - Då börjar jag med tumören.
Vi ska ta ut en njure.
Vill du gå med på pubquiz? Det blir kul!
- Det låter inte kul. - Jag vill inte gå själv.
- Robbins. - Ja?
Vet du att Henri Giffard byggde den första ångdrivna luftfarkosten 1852?
- Nej. - Det gör jag.
Och jag är ledig i kväll. Jag älskar pubquiz.
- Riggs! Vad har hänt? - Hjärtsvikt. Jag bad om en pump.
- Hon behöver en ny klaff. - Boka en sal.
- Vi gör en sternotomi. - Nej, vi tar katetern.
- Nej. Vi måste öppna henne. - Hon överlever inte.
- Kateter räcker inte. - Det är mitt ingrepp.
- Du gör fel ingrepp. - Förbered för TAVR.
Mitt namn står i journalen.
Var inte orolig. Om hon dör är det mitt fel.
Är min fru döende?
Mr Brown. Vi ska operera nu. Vi gör allt vi kan.
Håll ut, Gary!
- När slutade lampan blinka? - Jag vet inte. Jag var borta ett tag.
Berätta vad felet är.
- Bollen sprack. - Bollen sprack.
Bollen innehöll blinkande lampor. Vad fattas?
Jag fattar inte...
- Ett batteri. - Just precis. Nu är batteriet här.
- Om batterisyran når tarmarna... - ...kan de frätas sönder.
- Kan vi gå in med endoskop? - Nej.
Hälsa Karev att jag ska operera. Du ska få se vilken skada du gjort.
- Vi ses där inne. - Nej.
Jag ska hålla koll på njuren.
- Va? - Grey tvingar mig att vakta den.
Men herregud! Det är...
Grey. Blake borde få se operationen.
Skallbenstransplantationen är mer lärorik.
- Hon förtjänar att se den. - Callie.
Sluta nu. Blake gör det jag tycker behövs.
Du behöver inte henne hos donatorn. Varför gör du så här?
Ska hon sitta och tänka på Derek? - Jag kan inte...
Du skämmer ut mig! Ingen bad dig att lägga dig i!
Okej. Nu behöver jag...
Vänta. Jag behöver inte Callies stöd, men hon har rätt.
Jag är här för att lära mig. Undervisa mig.
Var inte schyst. Behandla mig som alla andra.
Behandla mig sämre om du vill! Skrik och skäll, jag klarar av det!
Du sa åt mig att inte ge upp!
Om du inte klarar ditt jobb måste du låta mig byta specialist.
- Ska du göra nånting? - Jag tänker.
- Förbered för sternotomi. - Bra!
- Jag vet. - Jag hade rätt.
- Hon klarar inte sex timmar. - Chansen finns.
Jag fattar. Bailey borde ha nämnt att jag blivit anställd.
- Skalpell. - Bailey är chef. - Jo, men ändå.
- Vi borde ha haft ett möte. - Ja. - Såg.
Du skulle se mig i kostym. Den är skrynklig, men ren.
- Du kunde fråga var jag kom ifrån. - Australien. - Dra undan.
Och gissa fel. Nya Zeeland.
Jag kom till Seattle som sjuåring. Jag har jobbat i Mellanöstern.
- Förbered för sutur i aortan. - Varför det?
- Gör det, bara. Varför Mellanöstern? - Jag gillar tempot.
Mycket improvisation. Jag blåste upp en lungartär...
...på en grusväg, med ett sugrör.
Du hade gillat den historien. Du hade frågat mycket-
- och tyckt att jag var innovativ. "Vi borde anställa honom!"
- Hade jag? - Ja. Intervjun går strålande.
- Håll den här. - Suturtråd. - Det avgörande blir mina frågor.
Hur blev du chef för hjärtkirurgin vid så ung ålder?
Jag hade frågat om nån av alla dina artiklar.
- Mest undrar jag vad du gör nu. - En TAVR.
Utan bypass tar ditt sextimmarsingrepp...
...en timme. Genialt!
Jag anställdes inte av en nyck.
Jag vill välja vem jag jobbar för.
När Wilson sa att du ljög om att du hade varit sjuk...
...trodde jag henne.
- Trodde du att det berodde på... - Vad?
Att jag tog hennes parti för att...
- Nej. - Bra. Bra.
Tanken slog mig, men nej.
- Slog den dig? - Självklart.
Den möjligheten finns alltid.
Det var inte så. Du ska veta...
Dr Shepherd...
Det är okej.
Blake!
Okej. Vart ska du?
- Ska du stå och trycka i hörnet? - Nej.
Låt Wilson ta paus. Kliv fram.
Jag har förberett för anastomos och vill koppla till höftvenen.
Ge mig utrymme. Backa.
- Varför gick du i väg? - Dr Karev varnade mig för mamman.
- Hon hoppade på mig. - En läkarjägare.
- Är det ett vedertaget begrepp? - Ja.
Hur såg han det? Jag såg bara en orolig mamma.
Jag kan berätta vad han såg: en orolig mamma med ett sjukt barn-
-och en man som säger emot henne.
En mamma som träffade en läkare som ville hennes sons bästa.
Det fick henne att känna sig omhändertagen.
- Jag såg inte det. - Du är nybakad.
Folk är inte som de verkar. Man lär sig att genomskåda det.
Där är det.
Vill du ta ut det?
Båda mr Jaffees transplantationer gick bra.
- Vad roligt! - Dr Riggs, hur går det? - Du får fråga dr Pierce.
Har du träffat alla? Dr Riggs, Grey, Shepherd, Hunt.
Hunt!
Ja, vi... Dr Hunt och jag har träffats förr.
- Jaså? Det insåg jag inte. - Nej.
Du kanske borde ha hört dig för innan du anställde en främling.
- Owen, ska vi... - Trodde du man gör så?
Tycker du inte att du, som chef, borde kolla upp dina anställda?
Det här var ett dåligt beslut! Ett riktigt dåligt beslut.
- Det var ogenomtänkt. - Hunt.
Ska vi prata vidare på mitt kontor?
Gjort är gjort, va?
- Vad sa han? - Inget. Vad det än är...
Han säger inget.
Meredith.
Jag lovade Cristina att inte låta dig bli knäpp. Jag skulle ta hand om dig.
- Jag vill inte prata om det. - Det måste du inte.
Avskyr vi honom?
Vi avskyr honom.
Okej, vi avskyr honom.
- Nå... Hur gick det i går? - Inte alls.
Alltså, middagen var trevlig, men när vi skulle prata-
- var April tvungen att åka hit. Det är som om vi undviker ämnet.
Jag måste ha sex med min fru, utan dig i huset.
Du har det tufft och jag hjälper dig gärna.
Det är för hela sjukhusets bästa.
Jag fattar. Vi ses.
- Hur verkade han? - Riggs?
Jag vet inte. Smart, kapabel, charmig.
Bailey hade rätt. Berättade inte Owen nånting?
Ingenting. Jag vet inte varför.
Och så är jag rädd att jag har varit rasistisk.
- Vilken dag! - Stopp.
Ja, jag kan fråga dig!
Jag är rädd att jag kränkte Edwards. Kan du bekräfta det?
- För att jag är din syster... - Ja.
- ...eller din "syster"? - Nej. Det är sånt som oroar mig!
- Vad tror du att du gjorde? - Inget, men hon kanske tror det.
Amelia, använd ord. Vad tror hon?
Att jag tog Wilsons parti för att hon är mörkhyad.
Det gjorde jag inte! Jag avskyr att det plötsligt är ett problem!
Det är inte ett problem för dig. Och det är inte plötsligt.
Det är inte "Mississippi brinner", men sånt händer jämt.
När folk antar att jag är sköterska.
Eller när jag ska flyga affärsklass och de tror att jag hamnat fel.
Det finns alltid där. Ibland märks det knappt-
- ibland är det väldigt frustrerande och ibland är det farligt.
Och ibland är det bara fånigt, som nu.
- Men om jag inte märker det själv... - Se till att märka det.
- Har Edwards sagt att allt är okej? - Ja.
Kräv då inte att hon ska se till att du känner dig bekväm.
Så klart.
- Hur vet jag att hon... - Hon känner dig.
Lyssna på det hon säger och tro henne.
Det är ingen liten grej. Jag är glad att du kan prata med mig-
- men jag är ingen talesperson för mörkhyade.
Det är det ingen som är. Det är enerverande att få frågor.
Men... jag kan ge dig ett råd som alla nog håller med om.
Om det du har gjort inte känns bra...
...tänk "vitt privilegium" och gör inte om det.
Men... jag tror inte att du är rasistisk.
- Du tror inte det? - Sätt dig i bilen.
Okej.
Han hade fler barnbarn än jag kunde räkna.
Sju. Sju barnbarn efter sex barn som han uppfostrade ensam.
- Hur är det? - Jag har behandlat honom i åratal.
Nu hade jag ordnat det han behövde och så tog du över.
Jag hjälpte dig hela dagen.
Han var min patient. Det var bara det.
Jo...
Vill du ta ett glas?
Ja...
- Det gör jag gärna. - Okej.
Naturvetenskapen fixar vi. Jag är bra på historia och geografi.
- Kan du nåt om populärkultur? - Förlåt, Richard!
Jag är här för att... Jag ville försöka...
Jag är här för att träffa tjejer. Jag gillar inte quiz.
Jaha...
- Jag förstår. - Sen erbjöd du dig.
Jag kunde inte säga nej och ville inte gå själv.
Det är länge sen sist. Det känns som en livstid sen sist!
- Jag vet inte hur man börjar. - Du behöver hjälp.
Vad gillar du? Glasögonen? Hon har ett fint skratt.
Gillar du tatueringar?
- Inte så många. - Jag undrar bara vad vi letar efter.
- Glasögonen är söt. - Jag kommer.
Sitt rakt.
- Hej... - Alla bär på vissa fördomar.
Det är viktigt att vara öppen. Det är så vi lär oss och utvecklas.
- Hej. - Det är så vi går framåt.
- Dr Grey, va? - Ja.
Det var lätt att komma ihåg. Det står på alla kuvert.
- Vad beror det på? - Det är en lång historia.
Jag tänkte gå över gatan och ta ett glas. Ska du dit?
Jag är Owen Hunts vän.
Tills vi slutar göra det.
- Jag förstår. - Så... nej.
Tills vi låter fördomarna ta över.
Tills vi ger efter för det som känns rätt eller bra eller skönt just då.
Även då brukar vi veta, innerst inne, att vi kommer att ångra det.