Eld ska bekämpas med moteld.
Owen ville inte säga nåt, och ingen känner Riggs.
Utom Kepner. Hon kanske vet nåt!
- Kirurger gör snitt. - Snöar det?
Vi skadar för att hela.
- Är allt okej? - Ja då.
- Jag kollar bara. - Allt är okej.
- Vad pratar ni om? - Inget.
Det är 15 plus, det kan inte snöa.
- Vi lägger ved på brasan. - Jag är rädd att de ska dra kniv.
Om två män bråkar är det oftast om en tjej.
- Är det snö? - Det ser ut som snö.
Men att leka med elden är farligt.
De säger att det handlar om dig. Att du och Riggs hade en affär.
- Nej! Det är inte... - Lugn, jag kväste det ryktet.
Jag tror att det går längre tillbaka. Riggs har aldrig ens nämnt Hunt.
Gud! Hunt och Riggs kanske hade en passionerad affär!
- Skärp dig. - Tänk efter nu.
Krigstid, inga regler, män i uniform, kyssande...
- Glöm det! - Det var Arizona som sa det.
Jag hörde att Riggs patient dog och han skyllde på Hunt.
- Skvallret börjar urarta. - Det är inte skvaller, det är tissel.
Nej. Callie?
Du och Arizona, ni gick väl i parterapi innan det tog slut?
Herregud. Ja.
Jag har hört att du snarare vill ha en advokat.
- Har du hört det? - Tissel.
Visst.
Du ska jobba med mig i dag. Är det okej?
Du och jag... Du klarar väl av att jobba under mig?
Det har vi nog visat.
Det är precis sånt jag menar. Där ute är vi yrkesverksamma.
- Sånt här får inte förekomma. - Uppfattat.
En färdknäpp.
Snöar det?
- Är det vad jag tror? - Ja. Alla kommer hit.
- Hur många är de? - Över 40. Var är protokollet?
- Din första kris. Du klarar det. - Jag måste bara ha...
Bailey, du får ta det som det kommer, men vänta tills det kommer.
Du vet vad som krävs. Om du är lugn blir de lugna.
Prata från trappan, så verkar du ha koll.
Är det därför du gör så?
Fyra grupper brandmän fångades av en skogsbrand.
Minst 40 patienter är på väg. Jag har lovat att ta emot alla.
- Vi har inte plats. - Vi tar emot alla.
Räkna med svåra brännskador, inandning av rök och trauma.
Alla patienter som inte är i kritiskt tillstånd...
...flyttas till Seattle Pres och Tacoma.
Hela sjukhuset är nu en brännskade- enhet. Om du känner dig osäker...
- Sov du här i natt? - Ja.
- Sov du nåt? - Det är lugnt.
...för rådgivning, men de kan inte hinna med allt.
- Det är en tjej. - Tyst.
ST-läkare: stanna med er specialist, om ni inte behövs på akuten.
Alla som har jouren har ringts in. Vi behöver alla...
- Är du med Grey igen? - Alltid.
Det irriterar Callie, så jag är som en nunna.
- Jag dyrkar Vår heliga Allmänkirurg. - Bra val.
Jag testade att dejta en specialist. Det funkar inte.
- Wilson gör det. - Hon hade tur.
Gör skadebedömning på akuten och skicka vidare de värst skadade.
Dr Avery är ansvarig.
Då ska vi se... Det är...
Det var... allt jag hade. Jobba på nu!
- Jag gör skadebedömning. - April, sluta fly!
- Nån gång måste vi prata om det. - Inte nu.
- Vi hinner innan kaoset slår till. - Kaoset har redan slagit till.
- Vi hinner inte just nu. - Jo, om du slutar tjata om tidsbrist.
- Lasta ur! - Vad är hans status?
Okej, rör på benen!
Vi måste dra.
Alla som är tillgängliga tar hand om brännskador i dag.
Behandla, rensa och skriv in. Har ni frågor, söker ni upp mig.
Traumasal 2.
Patienten har brännskador och har inandats mycket rök.
- Och stolpen i bröstet? - Han snubblade och landade på den.
- Ultraljud på hjärtat. Sök Pierce. - Jag är här.
- Jag kan vänta på Pierce. - Jag tar det.
Han har blod i perikardium, men kanske inte i kammaren.
Blake, hämta Pierce. - Stolpen stoppar nog blödningen.
En intressant teori. - Blake, dra ut stolpen.
Stopp! Vi gör det i operationssalen.
- Vi ska inte nyttja en sal i onödan. - Han kan förblöda!
Nej, ingen rör den förrän vi har ringt Pierce.
- Så där! - Vem tror du att du är?
Om jag ber dig vänta, ska du vänta. Det här är oacceptabelt!
- Kepner, hur ser det ut? - Nån måste kolla killen i bädd 4.
Jag kan göra det. Jag tar bädd 4.
- Hur mår Tag? - Han kan förlora sina fingrar.
- Hälsa att han klarar sig. - Jag är dr Bailey. Hur mår vi här, då?
Jag har så många brännskador att jag luktar som bacon enligt frugan.
- Du måste ta på masken. - Och du måste titta till de andra.
- De är i sämre skick. - Vi tar hand om er alla.
Låt mig ta en titt.
Okej...
Hur illa är det?
- Han blöder. - I perikardium.
- Det lär gå över. - Eller inte.
- Då kan det vara för sent. - Skriv in honom och bevaka blodtryck.
- Boka en OP-sal. - Okej.
Hon är min gud.
- Har du tid? - Jag ska operera med en galning.
- Vi gör det nu. - Vi får skynda på.
- Alex, kan du... - Gå!
Ge oss en minut. Vi har fullt upp.
- Tack. - Hon klarar sig.
Vi tog paus nere vid baslägret...
Casey, du måste vara tyst.
Lungorna är svårt skadade. - Casey, vi ska operera på dig.
- Det är en timmes väntan. - Det duger inte.
- Ta de andra först. - Det avgör jag.
Jag gjorde allt för att få ut dem. Du måste hjälpa dem.
- Kan du göra det? - Ja.
Kör honom till brännskadeenheten så länge.
Ursäkta. Ur vägen.
- Chefen, brännskadeenheten är full. - Vi har inte mer plats.
- Patienterna ligger i korridoren. - Vi får hänvisa till andra sjukhus.
- Nej. - Ska jag ringa Seattle Pres?
- Chefen! - Vi skickar inte bort brandmän!
Följ med mig.
Okej, allihop, ta er mat och gå! - Flytta undan alla bord.
Vi gör skadebedömning här. Jag behöver bårar.
Lätta brännskador går till akuten, svåra till IVA.
Vi behöver utrustning och handskar.
- Räcker utrymmet? - Det funkar.
Jag vet att du måste jobba, men går det att dölja min rumpa?
- Det är den jag måste se. - Du får gärna titta.
Men jag vill slippa tråkas av mina kollegor.
- Jag ska vara diskret. - Inga killar har sett den sen skolan.
Jag hoppas att du är expert... Rumpläkare, finns det såna?
- Du kan väl fixa till min rumpa? - Ja. Brännskadan är på ena skinkan.
Den andra blir en fin referenspunkt.
Man tackar!
- Nej, jag menade inte... - Jag tar emot komplimangen.
Ja... Den funkar, alltså.
Håll ut, Turner!
- Här gnäller jag över en rumpskada! - Du ska inte ha skuldkänslor.
För att jag ska få min lön så måste det brinna nånstans.
Stora bränder betyder övertid. Man kämpar för att släcka dem...
...men en hemsk röst inombords säger: "Brinn, då!"
Man avskyr sig själv för det. Det suger.
Jag lever på sjuka nyfödda barn.
Du fattar.
Känner du det?
Owen. Är din mammas kille brandman?
- Ja, hur så? - Hon är här.
Cross, ta över.
- Mamma? - Owen! John var där.
- De tog hit honom. Har du sett honom? - Vänta lite.
De opererar på honom. Dr Grey och...
Kepner, sök Pierce. - Mamma, stanna här.
- Jag hade rätt. Blod i perikardium. - Du hade inte behövt operera.
Jo, vi är inte ute i krig.
- Meredith. - Hunt, är det nåt fel?
Grey, patienten är min mammas kille. Hur ser det ut?
Inget vidare. Dr Grey skar upp honom i onödan, men...
Håll käften och gå härifrån!
- Vad händer här? - Ta över.
- Varför det? Hunt, jag hinner inte... - Owen, jag fixar det.
- Dr Pierce, vi klarar oss. - Riggs, gå!
Hunt, jag jobbar inte för dig. Pierce får be mig gå.
Hunt, finns nåt skäl att slänga ut Riggs?
- Hur är det? - Min mammas kille...
- Brandmannen. Och han är här... - Meredith tar honom med Riggs.
- Och det är ett problem... Förklara! - Han ska inte vara nära min familj.
Fraktur i överarmen. Det räcker med mitella.
- Ja, men handen är sönderbränd. - Skulle ett transplantat hjälpa?
- Låt mig tänka. - Det är bra.
- Transplantat? - Terapi. Vi förstod läget.
- Som var uselt, men ändå. - Brännskador på bröstkorgen.
- Vill du hålla ihop? - Kan det vänta?
Visst.
Ett råd vår terapeut hade var att inte ha sex. Det gör allt värre.
Ni har haft sex... Japp!
- Vi också. Det var... knepigt. - Det är jätteknepigt.
- Ni kan nog båda bli nöjda. - Det är så invecklat.
Nej, jag pratar om hans hand. Vi kan använda en lambå.
Vi syr fast hans hand i buken. Transplantat och mitella i ett!
- Snyggt. - Ja.
- Jag har hittat den rätta! - Bra. Hjälp mig hitta en artärport.
Kanske inte den rätta, men i alla fall ett alternativ.
Hon är rolig och söt och skyddar allmänheten.
- Är hon brandman? - Ja!
Jag tror att hon gillar mig, men du måste kolla.
Visst! Skriv en lapp med kryssrutor, så smusslar jag vidare den.
- Låter inte det lite barnsligt? - Jo!
Jag hjälper dig inte ragga patienter!
Vi tar bort proppen, men han ska till brännskadeenheten.
Det kanske var ett hemligt uppdrag som gick snett.
- Va? - Hunt och Riggs.
Det är därför han inte säger nåt. Det var hemligt.
Jag vill inte skvallra om det.
Dr Hunt går och pratar i sömnen.
- Det räcker! - Det hände.
Jag hittade honom i ett jourrum. Han sov och skrek: "Hjälp, hjälp!"
- Vad sa han? - "Gör nåt", tror jag.
Jag vet inte, jag blev lite rädd.
Vänta, Cross!
De tar troligen hud från din rygg.
- Det blir ett stort ärr. - Ärr är okej.
De visar vad man gjort. Mitt ben...
...det var branden i Kelso, 2008.
Mina axlar, det var branden i Yakima-dalen 2013.
Och den här, det var...
...min ugn.
En födelsedagstårta åt min fru Ruth när hon fyllde 50.
- Casey, vi måste intubera dig. - Jag kan andas.
Ruth är på väg. Jag vill prata med henne först.
- Vi måste låta dina lungor vila. - Det behövs inte.
Jag vill inte.
Vi kan ge Casey några minuter till, tills hans fru kommer.
- Men ta på dig masken! - Okej.
Vi måste intubera honom.
Båda lungor är skadade, vilket ger honom hjärtsvikt.
- Han börjar få arytmi. - Jag måste gå.
- Vi borde operera. - Vi tar de värsta fallen först.
- Vad är värre än ett hål i bröstet? - Nån som kan överleva.
- Ska vi bara säga "du får dö"? - Det behövs inte. Han vet.
Minimera hans lidande och säg till när frun kommer.
- Vi äter aldrig mer i matsalen. - Jag är lite upptagen. Ville du nåt?
- Jag har rast. - Vet du när jag hade det?
När du och Meredith stod och viskade.
Hon skrek "gå" åt mig som om jag var en herrelös hund.
- Hon menade inte så. - Du tar alltid henne i försvar.
- Även när hon är en bitch. - Säg inte så.
Alla dansar efter hennes pipa, och hon avskyr mig.
- Nej då. - Hon ignorerade mig i ett helt år.
- Vad får dig att känna så? - Hon sparkade ut mig ur vår säng!
- Det har inte hänt på länge. - Jag släpade ut dig ur hennes hus.
- Släpade du ut mig...? - Annars fick vi aldrig vara ifred.
Det värsta är att du tillät det. Du prioriterar alltid henne.
Nej då! Hon har varit med om mycket, och hennes man har dött.
- Och då får hon behandla mig illa? - Nej, men hon får luta sig mot mig.
Jag ställer upp för henne. Hon är den enda jag kan lita på.
- Är hon den enda? - Jag menade...
Hon fanns där när alla andra stack. I vått och torrt. Jag menade inte...
Du tar hennes parti igen, för hon är prio ett.
Du bestämmer inte hur jag ska prioritera!
Jag måste ta hand om min patient.
- Jo... - Gå härifrån.
Nu har vi sytt ihop skadan i hjärtväggen.
Suturtråd och kompress. - Blake, kan du klippa av?
Hunt sa att det är hans mammas kille.
- Sug. - Blake, du hörde det, va?
Här?
- Hjärtflimmer! - Paddlar!
Ladda till tio. Undan!
- Ladda till 10 igen. - Ladda till 25.
- Undan! - Det hade inte hänt...
Det hade det visst. Undan!
Okej, 1 mg adrenalin. Kom igen!
Var är adrenalinet?
Okej.
Branden är under kontroll till 80 %.
Okej.
- Och mina mannar? - Inga dödsfall i dag, Casey.
Många skador, men inga dödsfall.
Man förbereder sig så gott man kan, men man kan inte styra över allt.
Man kan inte styra över vinden.
Du gjorde allt du kunde.
- Vad kan jag göra för dig? - Jag väntar bara på Ruth.
Okej.
Det här läker fint, inom sex veckor.
- Vi kanske kan ses igen? - En uppföljning?
Nej. Eller ja, du kan boka en tid i receptionen.
Men jag... Kan du sitta här och vänta?
Eller nej: sitt inte. Vänta, bara.
- Jag gick från sårvård till en invit. - Så klumpigt.
Hon har rumpan i vädret. Jag behöver din hjälp!
Du behöver inte mig! Du är en smart, självsäker kvinna.
Sträck ut vingarna, Robbins! Känn vinden!
Sträck ut dem. Känn vinden...
Min fru måste komma hem.
Jag visste att det var en bra idé, men den är riktigt...
Ett mirakel, ja. - Var det försoningssex eller göra-slut-sex?
- Det var... Jag vet inte. - Klämma.
- Vad sa April? - Inget. Hon säger inget.
Efter att ha jagat mig i månader... Kan vi släppa det?
Göra-slut-sex... Det känns bitterljuvt. Det är ett potpurri av känslor.
Alla känslor, all historia... Allt är med.
Man vet att det är sista gången. Som ett djupt andetag innan man dyker.
- Det är bästa sortens sex. - Men sen gör man slut.
Du har rätt. Försoningssex är bättre.
Det är som att få luft när lungorna är tömda.
Allt är förlåtet. Släpp allt och bara kör, full fart framåt.
Det är bästa sortens sex! Vilken sort hade ni?
Jag vet inte! Vi kanske uppfattade det olika.
- Va? - Vilken röra.
Det här är i alla fall ingen röra. Det är genialiskt.
En sak är då säker: Han lär bli förvånad när han vaknar.
Jag letade efter povidon.
Och där står den. Sämsta ursäkten nånsin.
Du kan inte strunta i mig för alltid. Du behöver inte gilla mig-
- men du måste erkänna min existens. Att jag står här och pratar.
Glöm det.
- Du hade tur. - Han hade dött utan operationen.
Johns operation gick bra. Han är inte vaken än.
Nathan?
Vi tror väl inte att Riggs och Owens mamma...?
Nej. Men är Owens mamma Riggs mamma?
Det har hänt mig förr.
Rapportera hur han mår.
Riggs känner din mamma.
- Prata med mig! - Amelia, jag är inte som du.
Jag behöver inte prata om allt. Jag vill inte ha din hjälp!
Casey kanske inte kan prata, men han kan höra dig.
- Men han har inte ont? - Nej, vi har lindrat hans smärta.
Ruth...
Hans skador är mycket svåra.
Förbered dig på det värsta.
Det har jag gjort i 30 år.
- Jag vill sitta här, om det går bra? - Självklart.
Mrs Hunt, det är inte min sak-
- men Owen är min vän, och jag är orolig för hans skull.
Hur orolig ska jag vara?
Stäng dörren, hjärtat.
Hej, gubbstrutt!
De säger att branden nästan är släckt.
Är det dags nu?
Doug och Susan är på väg, så jag behöver inte vara ensam.
De hälsar att de älskar dig, och jag hälsade att du älskar dem.
Jag älskar dig.
Du gjorde ett bra jobb, Casey. Du gjorde ett bra jobb.
- Pratade du med Owens mamma? - Ja.
Fick du reda på nåt?
- Meredith! - Det är Owens ensak.
Han bad mig att hålla tyst.
- Pratar han med dig? - Lite grann.
Varför håller du mig utanför?
För det har inte med dig att göra.
- Har det med dig att göra, då? - Nej, jag lovade att hjälpa honom...
- Lovade vem? - Cristina. Jag vakar över honom...
...och låter honom vara.
Har ni en trekantsklubb? Du, Owen och hans exflickvän?
- Exfru. - Meredith, du är otroligt lojal...
...mot alla utom mig. Du är lojal mot nån på andra sidan jorden.
- Ja. - Jag är här. Hon lämnade dig!
- Jag är din syster. - Nej. Cristina är min syster.
- Du är Dereks syster. Derek är borta. - Dr Grey, jag bytte...
Försvinn!
Är det därför du hatar mig? För att jag påminner om honom?
- Hjälper det att hata mig? - Testa mig inte.
Är jag som hon? Nåt du klamrar dig fast vid för att hålla minnet vid liv?
- Vad barnslig du är! - Du bär henne som en änkesjal.
Änkan Grey. "Hon går vidare, även om hon aldrig mer kan älska."
Skitsnack! Du har krupit undan och dör inombords. Du är tom.
Derek hade varit äcklad om han såg det.
- Flytta ut ur mitt hus. - Absolut!
Tack.
Hej. Allt väl?
Du får inte röra mig på jobbet.
Som om vi är ett par.
"Som om vi är ett par"? Vi kanske ska lägga ner.
- Nej. - Jag fattar, men det jag känner...
Mina känslor för dig är inte arbetsrelaterade. Inte det minsta.
Så...
Det här får vara slut.
- Vart ska du? - Till min patient.
- Han mår fint. - Om du inte misstycker...
Det gör jag. Grey tar hand om honom.
- Snälla, gå härifrån. - Owen, lyssna nu.
Jag har träffat mamma, och vi har snackat.
- Hon lyssnade... - Lyssna nu!
- Håll dig borta från min familj. - Det är även min familj.
Nej! Det är inte din familj, den är min!
- Använd kryckorna när du går. - Jag är mer orolig över att sitta.
När du kan sitta kanske du vill ta en kaffe?
Charlotte?
Alice! Jag sa ju att allt är bra.
Jag vet, men du svarade inte i mobilen. Är allt bra?
Allt är bra. Jag lovar.
Det här är dr Robbins. Hon fixade till min rumpa.
- Tack! Hon har en fin rumpa. - Ja... Varsågod.
- Flög du? - Jag kraschlandade.
Hej. Tack.
- Hej. Vill du ha hjälp? - Det behövs inte.
Jag vet.
- Har du rengjort allt det här? - Ja, jag vet vad jag sysslar med.
Jag vet... Jag menar inte att du inte är en skicklig läkare.
Förlåt! Vi började samtidigt, och du gick ifrån. Jag började tro...
Ser de inte att du är duktig är det deras fel.
Jag borde också be om ursäkt.
- Jag saknar dig. - Detsamma.
Du gjorde bra ifrån dig.
44 patienter, 19 i kritiskt tillstånd. Bara en dog.
- Varför känner jag bara den enda, då? - Det hör jobbet till.
- Mina läkare slår tydligen varandra. - Det finns alltid bränder att släcka!
Samma ställe?
Jag drömmer om deras jalapeño-snacks.
April! April, ge dig!
- Stanna! - Det har varit en lång dag.
- Vi borde prata. - Vi hade sex, så enkelt är det.
Det är inte så enkelt.
Okej. Okej, prata du.
- Vi hade sex. - Vi hade sex.
- Det var förvirrande... - Fantastiskt!
- Det var fantastiskt, men... - Sluta!
Jag är inte det minsta förvirrad. Det var helt fantastiskt!
Det kändes bra. För första gången på evigheter kändes det som vi igen.
Sen såg jag det. Jag såg det, i ditt ansikte, Jackson.
Det var slutet. Det var farväl.
Sen tänkte jag: "Om det är slut är det så här jag vill minnas det."
Det fantastiska.
Jag vill att vi slutar där vi började: i sängen, förälskade.
Jag vill hålla kvar oss där ett tag.
Vad du än säger nu kommer att förstöra det.
- Snälla, låt bli! - Du bestämmer alltid hur det är.
- Det är inte jag som bestämmer. - Det är det alltid!
Du bestämde dig för att åka till Jordanien.
Du bestämde att vi skulle prata.
Jag vill inte prata! Jag vet vad du tänker säga.
Du vet inte alls vad jag tänker säga!
Okej. Säg det, då!
Herregud, Jackson! Säg det!
Jag har känslor för dig också.
Som inte är arbetsrelaterade. Många känslor.
Jag gillar dig. Men jag...
- Men jag kan inte gilla dig på jobbet. - Okej.
Får jag gilla dig och inte gilla på jobbet? Klarar du det?
Lås dörren.
Jag måste prata med dig.
- Och jag måste prata med dig. - Nej. Lyssna.
Det här funkar inte. Jag behöver nån på min sida.
Den enda jag har är mig själv.
Du ska inte behöva välja mellan mig och din vän-
- men jag orkar inte med att vara ditt andrahandsval.
- Jag ska bo hos Steph ett tag. - Jo, stanna!
Herregud, Alex...
- Ja...? - Du suger på att fria!
- Gillar du den inte? - Du väljer ju helt fel tillfälle!
Nån av oss har det svårt, och så får du värsta infallet!
Tror du att jag köpte den på 7-Eleven? Mer har haft den i en månad-
- så att du inte skulle hitta den. Vi smusslade med den i dag.
Det här gör inte allt bra igen. Du lyssnar ju inte!
Jag lyssnar visst! Du vill ha nån på din sida. Här är jag.
Jag är på din sida.
Jag har planerat den här kvällen länge.
Jag ville fråga tidigare, men detta är din första lediga kväll.
Det här var... är den stora kvällen.
Jag har lyssnat, och jag lyssnar nu. Jag älskar dig.
Ja eller nej?
När vi tänder en eld tror vi att vi har den under kontroll.
Vilken jäkla dag!
- En whisky, tack. Utan is. - Absolut.
- Vill du ha nåt? - Vi inbillar oss att vi har kontroll.
Nej.
En vodka tonic.
- Och en vodka tonic. - Den kommer.
Varsågoda.
Skål.
Men bränder är svåra att kontrollera.
När man tror att den är släckt...
- Bailey letar efter dig. - Okej.
- Du måste skärpa dig. - Jag vet.
...så blossar den upp på nytt.
Sen brinner den ännu starkare än tidigare.
Du har aldrig nämnt din syster.