Detta har hänt...
Hej då... Derek. Meredith.
- Vad har vi? - Katie Bryce, plötsliga anfall.
- Katie tillhör dr Shepherd. - Hon blöder i hjärnan.
Du har rätt att följa hennes fall.
Jag inser att jag inte bara är den andra dr Shepherd.
Jag är bara inte färdig att förlåta dig än.
- Du är uppklädd. Ska du på dejt? - Ja, nåt sånt.
- När vi är ensamma så är hon... - ...en vildkatta?
- Richard! - Pierce.
- Är det här vad du vill? - Det är en väldigt enkel skilsmässa.
Du har skrivit på skilsmässopapper och vill inte supa.
- Är du gravid, eller? - Jag är nog det.
"En dag när ingen dör är en bra dag." Nån sa så en gång.
Vänta, det var jag som sa det. Varje dag när man vaknar...
...och kan röra sig är en bra dag.
- Var är mina nycklar? - Har du kollat i jackfickan?
- Man kan börja om. - Jag hittade dem!
Man kan glömma sina misstag. Man kan få en nystart.
Leva varje dag som den sista. Alla floskler de sätter på kuddar...
- Förlåt. - De är sanna.
Du lever. Visa respekt för det. Det är inte alla som gör det.
Rummet är fullt med döda människor. Kom igen!
Nåt hände dem. Ett misstag, en sjukdom, en ödets nyck.
De lämnade kvar sina kroppar så att vi kan lära oss av dem.
Visa lite respekt.
Döden inträdde klockan 08.12. - Keps, ring rörmokaren.
Visst.
- Kallade han bårhuset "rörmokaren"? - Ja, vi säger så där borta.
- De korkar igen avloppet. - Hunt har rätt. Vi avskyr honom.
- Har du en minut? - Visst.
Jag fick precis vår sista mobilräkning. De drar väl den på ditt kort.
- Jag kan skriva en check åt dig. - Det är lugnt. Verkligen.
- Är du säker? - Jag bjuder på det.
Okej.
- Du måste berätta! - Varför det?
- "Varför"? - Så att han ändrar sig?
- Han vill inte vara gift med mig. - För att det är hans barn!
Jag vet, men jag är glad för första gången på länge-
- och när jag berättar det kommer allt att bli invecklat.
Självklart ska jag berätta. När jag är redo.
- Hej! - Hej.
- Du har bara en stövel på dig. - Jag hittade inte den andra.
- Amelia... - Du tror att jag är full!
Jag har varit nykter i 60 dagar.
Jag är stövellös för att jag har haft sex med Owen.
Det är mörkt i hans husvagn, och jag var sen på grund av fantastiskt sex-
- så jag tänkte: "Skit i stöveln, det blir en bra dag!"
Jag avskyr dig. Jag har inte haft sex på flera dagar.
Webber kom nästan på DeLuca och mig!
Vi fick lugna oss här på sjukhuset. Och han har ju aldrig tid.
Jag får aldrig ligga. Jag saknar inga stövlar.
- Varför just jag? - Webber ville ha dig.
Varje år väljer Webber en AT-läkare som sin skyddsling. Jag var en sån.
- Men varför just jag? - Klagar du?
Det är en ära. Webber har en egen enhet.
Lyssna och lär från en mästare. Du har den gyllene biljetten.
- Dr Webber, här är han. - God morgon, sir. Jag är spänd...
- Du ser trött ut. Blev det sent? - Nej, sir.
- Robbins vill ha rådgivning. - Okej.
Du kan gå ronden och sen ta mitt pappersarbete.
Kolla dränet hos 3316, och 1242 behöver en rektal undersökning.
- Och... Vet du vad, DeLuca? - Sir?
- Vad är det? - Kemtvätt. Du har adressen där.
- Edwards! - God morgon. Akuten behöver råd.
Jag gick ronden, alla aneurysmpatienter mår bra.
- Vad är det med dig? - Inget.
- Edwards! - Allt är bra.
Det är en fin dag och du gör mig deppig.
Vi gör inget förutom att laga aneurysmer.
Det vore trevligt med ett gliom ibland.
- Hoppas du att nån får en hjärntumör? - Som omväxling.
- För att du har ledsnat... - Jag klagar inte.
Om du är så less får du ta nästa aneurysm själv.
Menar du allvar? Menar du allvar?
- Vi ska undersöka dig närmare. - Var inte orolig.
- Hennes barn mår bra. - Det är nog blindtarmen.
Hur gick det? Du gick med tjejen i jeansjacka.
Jag hade tippat på "Sporttoppen". Men... hur gick det?
- Det gick väl okej. - Okej?
- Ja. Det gick okej. - Okej?
Patienten är 25 år gammal och har huvudvärk och domningar.
- Hon svimmade vid gymnastikträning. - Du anar en aneurysm.
- Min aneurysm! - Det kan vara en tumör.
I morse tiggde du om tumörer.
- Hej. Katie? - Vem är du?
- Jag bad om dr Shepherd. - Precis.
Nej, dr Shepherd är en kille. Jag var här för många år sen.
Mitt första år. Min första dag.
En subaraknoidalblödning. Du är Katie Bryce!
Hon fick grand mal-anfall på vägen hit!
Hon var mindre förvirrad, och det var en sköterska!
Herregud, fick du ändå bli läkare?
Okej, jag hade ett problem. Ni fixade det.
Nu är symtomen ännu värre. Jag har inte fått några anfall än...
- ...men jag får domningar. - Vi vet inte vad det är, Katie.
Jag tänkte säga att det ser bra ut. Symtomen är inte samma som sist.
Jag vill inte att ni rakar mitt huvud igen.
Jag såg ut som ett troll.
- Gjorde ni nåt fel? - Här.
Den är äldre än systemet. Webber fick visa mig arkivet.
- Tävlar du fortfarande i gymnastik? - Nej, men det gav mig ett stipendium.
- Nu är jag tränare åt OS-deltagare. - Imponerande!
- Ska du operera på mig? - Dr Grey är inte hjärnkirurg.
Bra. Hon var en katastrof.
- Hon gick vilse hela tiden. - Det var min första dag.
- Hej! Katie Bryce är här! - Vem?
Katie Bryce. Min första dag som AT-läkare.
Cristina och jag löste gåtan. Hur kan du ha glömt det?
Du var bara en AT-läkare - inte ens en riktig person.
- Vad tror du att det är? - Det känns som en tumör.
- Klämman kanske har lossnat. - Jag såg Derek sätta dit den.
- Klämmor lossnar. - Jag fixar MRT.
- Beställ angiogram också. - Meredith!
- Vad är det? Hon är min patient. - Hon var Dereks patient.
Jaså, Katie Bryce! Derek bad alla AT-läkare jaga efter lösningen.
- Och han jagade dig. - Ja.
Jag tänker hjälpa till. Mitt namn står i journalen.
- Jag håller dig uppdaterad. - Jag ska skriva ut en patient.
- Jag kommer tillbaka. - Jag räknar minuterna.
Daphne! Pluggar du?
- Jag har tenta på måndag. - Fysik! Jag älskade fysik.
- Det var lättare när man var ung. - Att börja om är svårt.
Strängteorin är svårare. Men om jag fixar tentan tar jag examen i juni.
Ska du berätta hur det har gått?
Toppbetyg! Allt ser bra ut. Dr Grey fick bort all cancer från levern.
- Efter tio månader... - Säg det!
- ...är du cancerfri. - Tack! Tack så mycket.
- Herregud! - Ska du ringa David nu?
- Du tjatar. - Vi hade kommit överens om det.
En månad till. Då har jag examen.
Jag har en omgång cellgifter kvar. Sen ringer jag.
- Hur länge har du haft rodnaden? - En vecka?
Lägg ner boken. Jag måste titta på den.
Tusan! Jag som var på väg härifrån!
- Hej! - Hej.
Jaha... Ringen ligger i din låda.
Ja.
- Vad ska du göra med den? - Vadå?
- Ska du lämna tillbaka den? - Vill du det?
- Den måste ha varit dyr. - Ja.
- Den gör ju ingen nytta i din låda. - Jag köpte den inte till lådan.
Du har inte svarat. Är det här ett nej?
- Nej! - Nej som i "nej" eller "inte nej"?
Jag...
- Jag vet inte. - Trevligt att talas vid!
Hej! Har vi bilderna på blindtarmen?
- Robbins, vi har hållit på ett tag. - Va?
Jag har hjälpt dig att träffa över ett dussin kvinnor. Jag är engagerad.
Om resultaten bara är "okej", då kan vi bättre.
Det var bättre än okej. Det var...
- Du vill inte höra detaljerna! - Återkoppling är helt nödvändig.
Det var mycket bättre än okej. Hon är mäklare-
- och galet bra på att kyssas. Hon... kände till området.
- Vart åkte ni? - Allt. Om du förstår...
Från bergen ner till utlöparna och genom hela centrum.
- Jag... - Förlåt!
- Jag blev lite till mig. - Jag frågade.
Plåtarna är klara.
Jag fixade ronden, pappersarbetet och kemtvätten.
De fick bort fläcken på er tröja.
- Du hade rätt om blindtarmen. - DeLuca, hämta mina anteckningar.
Ja, sir.
- Vad är det? - Inget. Jag har inte hunnit äta.
Richard. Ta inte livet av AT-läkarna!
- DeLuca, gå och ät. Fort! - Tack.
Visste du att 8 % av alla aneurysmpatienter får återfall?
- Det lär vara en tumör. - Inte statistiskt sett.
- Symtomen pekar på en tumör. - Det är min aneurysm.
Du sa att det var en bra dag. Jag håller med.
- Jag ska laga den. Eller hur? - Tyst nu.
- Tusan. Det är en tumör. - Nej.
- Det är en aneurysm. - Va? Jag har aldrig sett en så stor!
- Jag vill inte laga den. - Inte jag heller.
Det ser infekterat ut. Den måste ut.
- Lidokain. - Du borde ha kommit förr. - Min uppsats i historia ska in.
Och jag har två jobb. Jag har bara cancer på helgerna.
- Det kan bli blodigt. - Ni har skurit i mig massor.
- Gud, vad mycket blod! - Sök kardiolog.
Det är okej. Jag vet att det känns läskigt.
Daphne, titta på mig. Det är okej.
- Är det normalt med så mycket blod? - Ge plasma, blodplättar och TXA.
- Kardiolog? - Riggs kommer.
- Usch, Riggs. - "Usch, Riggs" är här.
- Daphne, eller hur? - Vad händer? - Jag tog ut SVP: n och då...
- ...blödde det rejält. Boka en sal. - Nej!
Daphne, jag har gett blodlevrande. Jag håller emot tills det verkar.
- Vi borde titta på kärlen. - Jag hoppas slippa öppna henne.
- Så du ska hålla emot? - Ja.
- Katie Bryce! - Jag kan ta över.
- Ska du gå? - Nej då.
- Gå du. - Hon är min patient.
- Hon är snarare min patient nu. - Vänta här om du vill.
Okej, vi väntar. - Blake, koagvärden varje halvtimme.
Skjut fram min operation och fråga dr Shepherd om Katie Bryce.
Dr Shepherd. Visst.
- Tala. - Dr Grey undrar...
Det berodde inte på dem.
Er gamla lagning var felfri. Det är en aneurysm i frontalloben.
- Den största jag nånsin har sett. - Hur stor?
Det är inte charader, Blake.
- Hon vill se plåtarna. - Hon får komma hit.
- Hon är upptagen. - Det är jag också.
- Hälsa att jag inte har tid. - Absolut.
- Vilket monster! - Hur ska hon laga den?
- Hon vet nog inte än. - Fråga!
Hälsa att om hon vill prata med mig får hon komma hit själv.
Hälsa: "Tack för förtroendet, men jag gör det som verkar bäst."
Annars får hon gärna göra det själv. Och hälsa att...
Jag orkar inte mer.
- Vad har du emot Shepherd? - Skit i det, du.
- Jag tror inte att hon gillar dig. - Märks det?
Hälsa Shepherd... att hon inte ska göra fel.
Det vet hon nog.
- Aj, aj, aj! - Lite mer lidokain.
- Jag kan skaffa en båt. - För mycket jobb.
Jag behöver nåt! Det är ett nytt kapitel.
- Jag behöver... - Golf?
Läkare som spelar golf... Vilken klyscha!
- Vad gjorde du med din ring? - Försiktigt. - Den ligger i en låda.
Precis. Om hon inte svarade...
Och April är så lugn. Man kan ju tro att hon ville skiljas.
- Sloan föreslog golf. - Inte golf.
- Jag älskar golf. - Undvik hockey.
- Jo vet inte vad hon vill. - Inte Amelia heller.
- Om det fortsätter... - Varför frågar hon om ringen?
Den ligger och väntar i lådan. Varje gång vi har sex eller grälar-
-kan han ta fram den.
- Vill du ha ringen? - Nej. Inte just nu.
Grey och Shepherd lär ta livet av varandra... och mig.
- Det är inte ens Greys fall. - Det var hennes fall.
Det borde ha varit mitt fall.
- Ska jag be honom återlämna den? - Du har liksom redan gjort det.
Hur är det med dig? Efter skilsmässan kände jag mig trasig inombords.
Nej. Alltså, ja... Det var hemskt.
Men det var... vänskapligt.
Hövligt och artigt och hemskt, men... jag mår bra.
- Jag mår riktigt bra. - Din skilsmässa var inte som min.
Ta den här åt mig. Eller... Här.
- Du är inte för utmattad, va? - Nej då.
Nej!
- Det är Webber. - Webber?
Han har valt ut mig, så jag får springa ärenden.
- Har Webber valt ut dig? - Ja, tydligen.
- Okej. Han vet om oss. - Nej.
- Varför skulle han välja ut mig? - Han är min pappa.
- Va? Dina föräldrar är ju från Boston. - Han är min biologiska pappa.
- Är han din pappa?! - Det kanske är ett sammanträffande...?
- Jag är körd! - Jag frågar honom.
- Jag sa att du är en vildkatta! - Va? Varför gjorde du det?!
Är Webber din pappa?!
- Hej. - Vad ska du göra?
- En mitralklaff. Med Cross. - Akta fingrarna.
Nej, som AT-läkare.
Han är... hyfsad. Lite oerfaren.
- Vem har du? - DeLuca.
Gillar du honom?
Han är en AT-läkare. Men han har potential.
Han är lugn och stadig.
- Han har bra händer. - Ursäkta?
I operationssalen. Han har jobbat i ambulans... har jag hört. Tror jag.
- Jag har också hört det. - Ja.
- Han är en bra rumskompis. - Va?
- DeLuca. - Okej.
Ha så skoj med honom. Eller... ha en bra...
- Hej då. - Ja. Ja.
Här är godkännandena.
- Är den ny? - Ja. Och den är större och skörare.
- Minsta lilla rörelse kan skada den. - Och då dör jag?
- Varför händer det här jämt? - Du har anlag för aneurysmer.
Dr Shepherd lagade den förra. Den andre dr Shepherd.
Han visste hur man gör.
Förra gången var diagnosen svår, men åtgärden enkel.
Den här gången... Riskerna är väldigt stora.
- Så du klarar det inte? - Jag ska göra mitt bästa.
Katie. Vi måste försöka.
- Annars... - Jag vet, jag bara...
Är du lika skicklig som din bror? Är du skickligare?
- Kameran skakar. - Håll den stilla, DeLuca!
- Förlåt, sir. Jag gör mitt bästa. - "Bra händer..."!
- Ska du träffa "Jeansjackan" igen? - Nej.
Hon var kul, men lite galen. "Örringarna" var roligare.
- I kväll är det "Hantverkartvålen". - Hon var ju ett våp.
- Ja, men hon luktade syren överallt. - Robbins...
- Hur många dejtar du? - Inte så många. - Eller hur, DeLuca?
- Jag vet inte. Vem håller räkningen? - Ja, du är ju aldrig där.
- Han sover alltid hos sin tjej. - Inte alls.
Han är en perfekt rumskompis. Hans tjej bor själv och älskar sex.
- Är det ileum? - Han bjöd hem henne en gång.
Jag trodde att hon höll på att dö. Hon är högljudd!
Det räcker!
Kan vi fokusera på blindtarmen?
- Här är svaren. Ska jag boka en sal? - Septikemi.
Pseudomonas enligt PCR. Jag kan gå in i vena subclavia.
- Hon kan få SIRS. - Hon kanske inte klarar anestesin.
Kan ni förenkla det lite?
Din SVP blev infekterad, så du fick sepsis.
Det är en infektion i alla organ. Om du inte blöder längre är allt lugnt.
- Och om jag blöder...? - Då opererar jag. Men hon har rätt.
- Det kan göra saken värre. - Jag borde ha kommit in tidigare.
- Vill du ringa David nu? - Nej!
Är David din man?
David är min son.
Han var min son. Jag fattade ett dåligt beslut. Eller flera.
Jag prioriterade allt möjligt i stället för honom.
- Jag lämnade honom. - Det var länge sen.
Sex år. Han är tjugo nu och går på college.
Han har en annan mamma nu.
- Och jag är ett vrak! - Inte nu längre.
- Ring honom! - Ja. När jag har koll på läget.
Jag vill ha min examen först, så att jag är nån att vara stolt över.
- Det är du redan. - Och sen fick jag cancer.
Det är ju inte ditt fel. Daphne, jag har sett dig utvecklas.
Han förtjänar att få lära känna dig. Ring honom!
Nej. Jag tänker inte komma dragande med alla mina problem.
- Okej. Är du redo att titta nu? - Vi väntar lite till.
Du sökte mig. Vad är det?
- Var det Dereks patient? - Det var inte därför jag sökte dig.
- Jag glömde en stövel... - Ja, jag tog med den.
Det var dumt att komma förbi. Jag borde inte inleda nåt nytt.
- Okej, nu börjar det. - Jag förstör allt.
- Vad har du förstört? - Skojar du?
Jag blev ovän med Meredith, blev vräkt och började supa.
- För 60 dagar sen. - Ja.
Jag har klarat 60 dagar för fjärde gången.
Jag skulle hålla mig till aneurysmer tills jag kände mig redo-
- men här är en kvinna som råkar vara Derek och Merediths "barn".
Nu får jag förstöra det här. Jag...
- Jag lär ta livet av henne. - Vet du vad jag tror?
Om det stod nåt annat namn här hade du nog inte tvekat.
- Meredith tror inte att jag klarar det. - Och?! Hon är inte hjärnkirurg.
Och hon är inte du. Varför bryr du dig om hennes åsikter?
Det är du som måste göra det. Gör det, bara.
- Fryser du, Daphne? - Nej, jag är varm.
- Grey, vi måste gå. - Okej. Jag behöver fler kompresser.
- Daphne, jag ska kolla hur det går. - Vänta.
Daphne. Ring din son.
Inte så här. Det har gått för länge. Han förlåter mig aldrig.
Oavsett vilket så förtjänar du chansen. Du gjorde fel, men har sonat för det.
Du gjorde ditt bästa och måste förlåta dig själv.
Du förtjänar en chans att visa honom att du har försökt.
Han har rätt. Ring.
David?
Det är Da...
Det är mamma.
Okej, Katie. Då går vi.
- Nu går vi. - Vänta!
Snälla, ta inte livet av mig.
Okej. Vi ses då.
Han sa att han kommer och hälsar på.
Han... Han lät så vuxen.
Häng en påse blod och ge pressorer.
- Jag måste kolla. - Jag är rädd.
- Vi är här. Dr Grey ska bara titta. - Okej? Ett, två, tre...
Okej. Fortsätt att ge blod.
Vi måste åka i väg. Kom igen!
David sa att han skulle komma.
- Kommer han? - Han är på väg. Håll ut.
Det är en vacker kväll för att rädda liv. Nu kör vi!
Jag förvarnade bårhuset.
Du kallade bårhuset "rörmokaren".
Det är en gammal vana. Det är annorlunda där.
Man hjälper folk vars jobb kan kräva att de skadas eller dör.
Man behöver aldrig ringa anhöriga, det gör nån annan. Man blir...
Jag försöker bryta vanan.
Varför kom du hit? Vad hände med Owens syster?
Det borde väl Owen ha berättat.
Du satte henne på en helikopter som störtade.
Meg och jag skulle flytta en patient. Det fanns bara plats för en av oss.
De skulle flyga i osäkert luftrum, så jag ville åka.
Meg sa att det var hennes patient. Jag ville inte tillåta det.
Vi grälade, och till slut...
Det var ju hennes patient.
Jag hade gjort likadant själv.
Så jag kunde inte säga nej.
Helikoptern... kom aldrig fram.
Ingen vet vad som hände.
Den bara... försvann. Spårlöst.
Så han tycker att du borde ha åkt i stället.
Jag frågar inte om din döde make.
- Åh... Vad snygg du är! - Tack.
- Är du klar för kvällen? - Ja.
- Ha så skoj! - Ha en bra kväll!
- Ja. Ha så skoj med... Vem var det? - "Hantverkstvålen".
- Robbins, du är en fantastisk kirurg. - Tack.
- Och en underbar kvinna. - Richard, jag är jättelesbisk.
- Du är väldigt stilig, men... - Sluta!
Nån som du förtjänar en vettig partner.
Jag är rädd att om du slösar bort din kärlek...
...med en massa, mer ytliga...
Stopp! Du kan inte ragga med mig och vara min pappa.
Richard, jag är dig tack skyldig.
Jag är för ung och rolig för att leva ensam, men jag var för rädd.
Du hjälpte mig minnas hur det var att vara öppen-
- och något av en slampa. Du hjälpte mig bli en slampa igen.
- Jag hade inte uttryckt det så... - Du hjälpte mig att flyga.
Bra jobbat. Tack.
Nu måste jag flyga.
- Behåll den i lådan. - Va?
Jag vill inte ha den, men jag vill inte bli kvitt den.
Lådan blir bra. Behåll den där.
- Min halva av räkningen. - Jag sa ju...
Tack, men jag vill inte ha några lösa trådar.
Okej?
Okej.
Vad är det?
Behöver du nåt?
- Vad menar du? - Säg till om du behöver nåt.
Har Arizona sagt...?
Jag är barnläkare, jag ser sånt. Du är glad och lite svettig.
- Hur långt gången är du? - Nionde veckan.
- Och han vet inte... - Inte än.
Berätta, innan han också fattar.
- Jobbar DeLuca sent? - Vi behöver mata in gamla journaler.
Okej. Han lär få jobba hela natten.
- DeLuca jobbar hårt. - Ja. Han bryr sig verkligen.
Han är en bra kille. Jag gillar honom.
- Jag kanske ska vara lite schyst. - Det hade jag uppskattat.
Det var rart att du ville skydda mig.
Vad är det?
Det hade varit skönt att få journalerna inmatade.
- Vad sägs om middag? - Gärna.
- Hur mår hon? - Bra.
- Missar jag tävlingen? - Har hon men?
Nej då. Allt ser bra ut.
Hon är lite borta på grund av läkemedlen.
- Räddade du mig? - Dr Shepherd gjorde det.
- Jag räddade dig förra gången. - Just det. Jag var elak mot dig.
- Det var länge sen. Du har vuxit upp. - Jag. Det har du också.
Jag går inte vilse här längre.
- Räddade dr Shepherd mig? - Ja. Hon är väldigt skicklig.
Vad hände med den manlige dr Shepherd?
Det är en lång historia.
Sköt om dig. Var rädd om din hjärna.
PATIENT: Bryce, Katie LÄKARE: Shepherd, D
PATIENT: Bryce, Katie LÄKARE: Shepherd, A
Grattis!
Vi inleder inte nåt nytt. Det köper jag inte.
Om det var nåt nytt skulle jag inte ha din stövel.
Om du vill börja om, om du vill glömma allt som varit...
Om det känns lättare, då kan vi göra det. Men... vi gör det.
- Som om vi aldrig har träffats? - Visst. Från ruta ett.
Vad gör du? Jag känner dig knappt! Vi borde gå på dejt först.
Vi kan börja om. Varje dag. Vi får nya chanser...
- Hon kan se lite... - Jag vet. Det är sex år sen sist.
...att bli de vi ville bli. Vi kan släppa det förflutna...
- Är du verkligen redo? - ...eller lära oss av det...
...och hedra det.
- Hej, David. - Hej.
Vi kan bestämma att det alltid går att förändras.
De här människorna kan inte det.
De låter er dra lärdom av dem. Låt oss tacka dem...
...och inte göra fel.