- Tidligere i Greys hvide verden... - Kyle Diaz har fået diagnosen sklerose.
- Vi ligner hinanden. - Jeg sagde, vi måske kunne date.
Hvis der er tale om bedrageri, får Jackson forældremyndigheden.
- Han vil retsforfølge mig. - Hun har givet dig et polititilhold.
- Tilholdet var en fejl. - Du var min bedste ven.
Vi burde behandle hinanden godt.
Jeg har fået Preminger-stipendiet.
- I kan finde en løsning på det. - Du kan se Sofia, når du vil.
Min ekskone rejser væk med vores datter.
- Du er suspenderet i et halvt år. - Jeg ville redde hende.
Jeg ville have dig afskediget!
- Jeg er ked af at skuffe dig. - Det var alt, dr. Warren.
Kirurger bliver tit bedømt efter deres hurtighed.
- Har du børstet alle tænder? - Ja.
Men hurtighed betyder ikke altid bedre.
- Bliv ved. Maggie? - Jeg har fundet dem.
- Hvor? - Under min pude.
- Nogen sov med mig i nat. - Er DeLuca her?
- Absolut ikke. - Det er ikke den fod.
- Man kan stille en forkert diagnose. - Vi er ligesom kattedamer.
- Børnene er vores katte. - Nej, jeg har bare ikke...
- Pas på. - ...s-e-x med DeLuca.
Vi har ikke altid tid til at tænke.
Mor? Hvorfor har moster Maggie ikke s-e-x med DeLuca?
Fordi han ikke kunne tåle, at hun var hans c-h-e-f.
Date aldrig en fyr, som ikke kan håndtere din m-a-g-t.
- De forstår bare alting. - Jeg er klar.
Og så får vi problemer.
Det er frygteligt. Forleden dag tænkte jeg: "Jeg kan blive barista."
"Før var jeg narkoselæge, og nu vækker jeg folk."
- Det lyder lidt langt ude. - Jeg må gøre noget. Jeg bliver skør.
- Jeg kommer alt for langt bagud. - Du har mere erfaring end de andre.
Det er sjovt. Du har været læge i længere tid end dem... og mig.
- Hvorfor er det sjovt? - Det er det ikke.
- En kop kaffe ville være en god idé. - Ja.
- Hej! Undskyld forsinkelsen. - Ville du have noget?
Nej, det er i orden. Vi burde gå lige til sagen.
- Hvordan går det? - Godt. Vi har fundet en lejlighed.
- En lejlighed? Er den lille? - Det er en treværelses.
Og den ligger meget tæt på nogle rigtig gode skoler.
- Har du valgt en skole? - Jeg tænkte, vi kunne diskutere det.
Du ser ud til at have bestemt, hun skal starte skolen i New York.
Hvis det er tilfældet, skal vi udfylde en ansøgning, og...
Kan vi ikke lige tage et stort skridt tilbage?
Du tror, at du har hørt mig sige:
"Ja, du må gerne rejse væk med min datter."
- Men det har jeg ikke sagt. - Jeg sagde, vi skulle tale om det.
Nej, du sagde: "Du kan se Sofia, når du vil."
- Det var ikke det, jeg mente. - Jeg vil være i stand til at se...
- Jeg var bare glad for vores projekt. - Værsgo! Vær lykkelig med Penny.
- Men du skal ikke tage min datter. - Hvorfor siger du "din"?
Hun er min datter og din datter, og hun bor her.
Vi burde slet ikke tale om skoler og lejligheder...
- Kan hun ikke besøge dig? - Nej, det...
Det er derfor, at vi er her. Det er det, vi skal diskutere.
- Vi diskuterer bare alternativer. - Det lyder ikke sådan.
Er vores rockstjerne stadig sjofel?
Og opfindsom!
Ja, jeg skal finde nye navne til hans...
- Åh, nej. - Hvad er der?
- Kyle vil invitere mig til middag. - Hvorfor ser du sådan ud?
- Nej, jeg gør det ikke. - Hvorfor ikke? Det er gratis mad.
- Vi klarer os godt med fingrene. - De dur vel også til andet?
Det er sjovt, men vi har ingenting tilfælles.
- Dater kirurger egentlig musikere? - Han er snakkesalig.
Det er Grey, der beder om en analyse...
Nej... Nej!
- Hvad er der? - Jeg har lige sendt noget snusket...
- Hvad så? - ...til Meredith Grey.
- Slet det nu! - Det kan jeg ikke!
- Der er du! - Ja, jeg er ked af det.
Det burde du være. Har du Sheilas resultater?
- Dr. Grey... - Ja?
Ingenting. Tak. Du har klasse.
Hej, Sheila. Det er dr. Edwards, som skal assistere mig.
Sheila Davis har en leversvulst, der skal opereres væk i eftermiddag.
- Hun er stoppet med p-piller... - Vil du give mig min taske?
- Er det for operationen? - Nej, for ham.
- James kommer i dag. - James?
Det er min kæreste eller næsten.
Jeg vil ikke sige sjæleven, men ja...
- Jeg skal endelig møde ham i dag. - Har du aldrig set ham?
- De mødtes på nettet. - For et år siden og sikke et år!
Vi har kun skrevet til hinanden, og han ville absolut være her i dag.
- Det er sødt. - Man kan sige meget i en besked.
Men hvorfor sagde jeg "ja"?
- Han forventer at se mit profilfoto. - Du ser godt nok ud.
Dr. Edwards har også sin første date i dag.
- En stor date. Kæmpestor. - Det er da dejligt.
Nej, det er ikke sikkert endnu.
Vi kommer tilbage inden indgrebet. Kom nu, Edwards.
- Du fik altså min besked. - Ja, det tør siges.
- Den var ikke til dig. - Heldigvis. Det lyder frygteligt.
- Jeg burde have passet bedre på. - Spar din energi til senere.
- Kan vi ikke glemme det? - Nej. Har du gjort det?
Nej. Jeg... improviserede.
Men... Okay.
- Er din søn her? - Ja, hendes eller min.
Politiet omtalte et skyderi. Børnene var hjemme med babysitteren.
Efternavnene er Green og Cole.
- Jeg er her. - Jeg har ikke de navne.
- Et barn er vist blevet skudt. - Er det et af vores børn?
Vi har en otteårig med et skudsår.
- Åh, gud! - Vores børn er begge to otte år.
- Hvem af dem er det? - Vi vender tilbage, når vi ved mere.
- Jeg krydser fingre. - Kom med mig.
Tak, men jeg har kun brug for Hunt, Wilson, en kardiolog og en neurolog.
I andre kan gå.
Vi skal se, hvem det er!
Otteårig dreng med skudsår i maven. Han er stabil og har fået væske.
- Jeg kan ikke se, hvem det er! - Vi tager os af ham.
Nej! Det er Brandon!
Peter! Peter! Min skat...
Kør ham ind. Pas på!
- Mor er her, Brandon! - Tag det roligt.
- Kateteret er på plads. - Hans åndedræt er regelmæssigt.
- Ved nogen, hvad der skete? - Hvor var babysitteren?
Der er en skudskade i øvre kant. Hans bug er blød.
- Jeg har brug for... - ...en ultralyd. Det ordner jeg.
- Takykardi, men pulsen er stærk. - Er der nogen reflekser?
- Kuglen er gået gennem rygraden. - Alle skal ud herfra.
I hørte ham. Farvel!
- Er I klar? - Ring bare efter os.
En, to, tre, nu...
Pierce? Vi klarer den, tak.
GREYS HVIDE VERDEN
Sofia elsker sine dansetimer, og hvorfor skifte skole lige nu?
- Vi gør ikke noget, før... - "Vi" gør ingenting.
"Vi" er altså dig og Penny... Du kan ikke bare bestemme.
Jeg har ikke bestemt noget endnu. Jeg ville vise dig, at jeg havde...
Det er ikke kun op til dig.
- Du vil flytte hende... - Hvordan det?
Du flyttede altid som barn. Er livet ikke sådan?
- Jeg skal arbejde. - Vil du se på dem?
Nej. Det vil jeg ikke.
- Han er så lille! - Ja, det er han.
Skulle du ikke til fødselsforberedelse i morgen?
- Vil du... fortælle mig om det? - Ja, lige bagefter.
- Tak for det. - Selvfølgelig.
Brandon har svære skader, og vi vil operere ham nu.
Kuglen ramte hans rygrad, så vi skal evaluere det.
- Patty! - Er du uskadt?
- Jeg gik ud af rummet et øjeblik. - Har de fundet den skyldige?
Nej. Drengene fandt dit våben. De legede med det.
Dit våben? Har du et våben?
Ja, men det er låst inde.
Nej. Nej...
Vi legede bare, og så gik skuddet af.
- Har jeg dræbt ham? - Nej. Det har du ikke, Peter.
Hør her... Brandon er i live, og vi tager os af ham lige nu.
Jeg skal tale med jer.
- Det ved vi ikke. - Hvilket?
Vi sagde, han ikke slog ham ihjel. Men det ved vi ikke... endnu.
Hej!
- Har du det godt? - Ja, jeg havde brug for en pause.
En lille dreng er blevet skudt.
- Åh, Gud... - Ja, det er skrækkeligt.
Okay... Pausen er slut.
- Hvordan gik det med Arizona? - Hun nægter at diskutere det.
- Det er jeg ked af. - Forhaster jeg mig?
Jeg prøver at starte en diskussion, men hun vil åbenbart skændes om det.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
En dag kan jeg måske bestemme over Sofias liv, men ikke lige nu.
Det ville bare gøre det værre, så jeg kan kun være ked af det.
Det er en skam.
- Alle hendes værdier er i orden. - Godt. Hvordan har du det?
- Hvad er der, Sheila? - Han har lige skrevet til mig.
Han er her, og han kunne huske, at jeg elsker sværdliljer.
Han er... Jeg er ude af mig selv.
Godt. Prøv at falde lidt ned.
- Sheila Davis? - Ja. Er han her?
Ja... Hej.
- Hvad? Hvem er du? - Jeg er James.
- Det er mig! - Nej.
Det var sikkert ikke det, som du forventede, men jeg...
- Åh, Gud! - Da du fortalte mig, at du var syg...
- Du har narret hende. - Nej, jeg...
- Ud med dig. - Sheila, det er James.
- Ud med dig! - Ring til vagterne. Kom, James.
- James! - Ud!
- Der er splinter inde i rygmarven. - Var det hans mors våben?
- Hun sagde, det var låst inde. - Hun skulle låses inde.
- Hun kan blive dømt for det her. - Det vil aldrig ske.
- Har du et våben? - Nej, jeg er læge og ikke skytte.
- Du har jo været soldat. - Ja, for de har brug for våben.
Børn bliver opereret med skudskader hver evig eneste dag.
Hvornår lærer folk det?
- Ingen behøver et våben som forsvar. - Jo.
Jeg har en pistol.
- Hold nu op. - Det har jeg.
- Har du en pistol? Hvorfor? - Som forsvar.
- Har du brugt den? - Nej, det har ikke været nødvendigt.
- Nogen kunne bruge den mod dig. - Stop. Hans ven er dødbange.
Der står to liv på spil, så kan vi koncentrere os lidt?
En tang, tak.
Hvad skete der?
- Undskyld? - Hvordan...? Hvor var du?
- De fandt et våben. - Jeg var...
- Jeg forlod rummet i et minut. - Jo, men hvorfor?
- Hvad? - Skulle du hente din oplader?
- Skrev du tekstbeskeder? - Nej! Politiet har forhørt mig.
Hvorfor var du væk, mens de åbnede en skuffe-
-tog et våben og affyrede det?
- Dit job var jo at passe på dem. - Jeg gjorde mit job.
De her drenge er otte år, og de leger med hinanden.
Jeg behøver ikke overvåge dem.
Det er nogle søde drenge.
Jeg burde kunne gå på toilettet, uden at de skyder hinanden.
- Dr. Pierce. - Jeg lavede mad til dem!
- Det var ikke min skyld. - Vil du læse det her?
Undskyld.
Har de ringet til nogen? Kommer din mor?
Dr. Pierce.
Vi har talt sammen i et år, og så har han løjet hele tiden?
Jeg er en idiot. Jeg sagde, at jeg elskede ham.
- Du var parat til noget godt. - Folk kan virke perfekte på nettet.
- Nogle gange for perfekte. - Han var så lækker på nettet.
Åh, Gud! Nej, nej...
- Hvad laver han her? - Er det den fyr, som du skulle...?
- Ti stille. - Ja, jeg har jo klasse.
Hej! Hvorfor er du...? Jeg arbejder.
Jeg følger med. Kyle Diaz.
- Hej. Kender jeg dig? - Hvorfor er du her?
- Du ville jo se mig. - Jeg har sagt alt muligt.
- Jeg får James, og du får ham. - Jeg arbejder altså.
- Du må gerne gå nu. - Der kan du se.
Nej, du er nødt til at gå, for jeg skal operere.
- Må jeg ikke se dig... arbejde? - Nej, det er privat.
En operationsstue er privat, og du kan ikke...
Det her er operationselevatoren, og det er et sterilt område.
Du er ikke steril. Du er helt utrolig snusket.
Robbins? Jeg har set på reservelægernes skema.
Warren og Blakes fravær vil få en række konsekvenser.
- Kan du undvære en læge et par dage? - Nej.
- Du kan få to af mig. - Nej! Hvorfor spørger du mig?
- Hvorfor skal jeg være din dørmåtte? - Du overreagerer vist lidt, Robbins.
- Callie skal flytte til New York. - Hvad?
- Hun vil tage Sofia med. - Kan hun det?
- Hej! Hvad laver du her? - Jeg gør det.
- Hvad gør du? - Noget.
Noget andet end at stirre på vasketøjet derhjemme.
- Vent lidt... - Jeg skal se Don Heller.
- Mener du det? - Ja. Jeg er en erfaren narkoselæge.
Det er perfekt. Jeg kan tjene penge og få lov til at operere.
- Alle vinder på det. - Hvad siger Bailey til det?
- Det bliver måske ikke til noget. - Ja, så hvorfor sige det.
- Det er en åndssvag idé. - Det er en god idé.
Held og lykke.
Det er en fed idé.
- Jeg kan ikke se blødninger. - Vil du se på det?
Det er CSF. Vi må fjerne kroppen for at mindske trykket på rygmarven-
-men så skal jeg skære i aorta.
- Det kan føre til en lammelse. - Hvad med en skinne?
- Det mindsker ikke trykket. - Han bliver altså lam.
- Hvad vil du gøre? - Kan jeg nå at tale med hans mor?
Begge alternativer indebærer en risiko for lammelse.
Jeg anbefaler en operation, selvom det er risikabelt.
- Skal jeg beslutte det lige nu? - Vi kan ikke vente.
Godt, så gør jeres bedste.
- Han overlever, ikke også? - Danielle.
- Vi håber det. - Han klarer sig.
- Hold din mund! - Hvad?
- Du burde bede. - Det er ikke Peters skyld.
Mit våben var låst inde.
Pas på, hvad du siger! Det var dit hjem og dit våben-
-og dit barn vidste, hvor det var.
Jeg sendte min søn hjem til dig-
- og dit barn har måske gjort ham til en morder.
Hej! Børnene har det godt.
- Hvad er der galt? - Jeg ville bare være sikker.
- Hvad taler du om? - I har ikke hørt det.
Vi har modtaget en otteårig, der blev skudt af sin ven.
- Åh, nej. - Så jeg ville bare tjekke.
Okay.
Helt ærligt... Børn og våben.
Hold op. Det er for sørgeligt.
Læg det fra dig. Vi taler ikke om sørgelige ting under en operation.
Hun sagde, jeg fik lov til at besøge hende.
- Hun mente det nok ikke sådan. - Min advokat har sagt...
- Din advokat? - Jeg skal beskytte mine rettigheder!
Jeg forstår godt dine følelser, men du og Torres løser det sikkert.
- Jeg har set Jackson og April... - Ja, det ved jeg godt.
- Det skyldes, at de overreagerer. - Overreagerer jeg?
Sofia er for vigtig til ikke at overveje, om du måske gør det.
Du har ret. Det er klart. Jeg ved det godt.
Før den længere op mod hovedet. Godt.
- Hvad skal der ske? - Jeg skal genetablere...
- Nej, hvorfor aflyste du din date? - Der er ingen date. Hvad med dig?
- Undskyld? - Du bør ikke opmuntre mig.
Du skal opmuntre mig til at operere og gøre mit liv svært.
- Hvad så med alle de beskeder? - Det er kun beskeder.
- Det har været sjovt og ophidsende. - Ja, det kan jeg se.
- Forventningerne er alt for høje. - Det ved du ikke.
Jeg er virkelig god til at skrive. Jeg er faktisk genial.
Men når jeg har nogen foran mig...
- Du sagde, vi ikke skulle tale. - Ja, ikke om noget sørgeligt.
Jeg vil gerne tale om det her, selvom det også er trist.
- Jeg befinder mig i helvede. - Jeg skulle gøre dit liv svært.
Blodtrykket falder.
- Hvad med knogletransplantatet? - Jeg lukker nu.
- Er det derhjemme? - Hvad?
- Våbnet. Hvor er det henne? - Det er et sikkert sted.
- Jeg vil vide, hvor det er. - I en kasse under sengen.
- Under vores seng? - Det er et godt sted.
- Jeg vil ikke have et våben. - Jeg føler mig tryggere.
- Det øger chancen for at blive skudt. - Alex.
Jeg er selv blevet skudt.
- Blodtrykket er på 60/40. - Jeg er færdig lige om et øjeblik.
Skynd dig.
- Er alt i orden? - Ja. Jeg ser bare på.
- Han har lavt blodtryk. - Du kunne være politimand.
- Du skræmte babysitteren. - Jeg vidste ikke, hvad jeg gjorde.
Jeg passer tit min søsters børn, og en gang så jeg væk i et sekund.
Hendes søn havde hældt en pose mel ud på gulvet. Han er tre år.
Jeg tænkte: "Hvad nu, hvis det var kogende vand?"
Jeg er ikke vant... til at være bange og bekymret.
Det er ikke mine børn.
Nej. Men det er familie.
Familien gør en nervøs.
Det er nyt for mig.
- Har du tid? - Hvad laver du...?
Jeg kom forbi for at... Jeg har sludret med Don Heller.
- Har du? - Jeg vil gerne arbejde.
- Og han vil gerne have mig. - Nej.
- Ben. Nej! - Jeg kan ikke sidde derhjemme.
- Du er blevet suspenderet. - Ja, fra kirurgprogrammet.
Jeg skal ikke operere, men jeg kan få en indkomst.
Ingen af os vil dø af sult.
- Hvordan tror du, folk vil reagere? - Jeg arbejder bare.
- Det vil få mig til at fremstå... - Dig? Det handler altid om dig.
- Hvad skal jeg gøre? - Det ved jeg ikke, men ikke det her.
Du er chef for kirurgisk afdeling, men ikke andre steder.
Så det er ikke din beslutning.
- Du kan godt gøre det, Ben. - Ja.
Men så skal du finde et andet sted at sove.
- Hvordan går det? - Micro Penfield nummer fire...
- Han har takykardi. - Elektroder!
- Nej, han er ikke stabil. - Vi er nødt til det.
- Så vil han blive definitivt lam. - Giv ham 125 mg amiodaron.
- Jeg skal bruge et minut. - Vi er nødt til at gøre det nu.
- Han vil aldrig kunne gå igen. - Især ikke hvis han er død.
- Pas på, Amelia! - Jeg skal... Fandens!
Værsgo.
- Har Sheila det godt? - Sheila vil have, at du går.
Jeg ville ikke lyve for hende.
Vi har talt sammen hver dag, og vi forstår hinanden.
Hun elsker mig for den, som jeg er.
- Ikke ligefrem for den, du er. - Jo, og ikke for mit udseende.
Da hun bad om et foto, så jeg mig i spejlet og blev bange.
Jeg vidste, det kunne gå galt, men da hun sagde, hun kunne dø...
- Hun er ikke døende. - Hendes svulst...
Den er godartet, så risikoen for at dø er meget lav.
- Hvorfor sagde du, du var døende? - Du sagde, du var 188 cm.
- Hvordan kunne du lyve om det? - Du sagde, du havde hår!
Jeg troede ikke, du var overfladisk.
- Hvem ringer til vagterne? - Mig.
- Jeg tager mig af Sheila. Du kan gå. - Hvad?
Edwards! Gå nu ud med den fyr. Du bør ikke ende som mig-
- eller dyrke sex med din telefon. Gå nu, og gør mig ikke sur.
- Du stjal et år af mit liv! - Hold op med at skrige.
- Elsker du mig? - Nej! Jeg elskede en fremmed.
- Hvad er der, Torres? - Vi havde faktisk aftalt et møde.
- Hvad handler det om? - Det kan vente.
- Jeg er hele tiden optaget. - Jeg venter bare.
- Hvad er der? - Jeg flytter til New York.
Med Penny Blake. Jeg holder op på Grey-Sloan.
- Undskyld os. - Ja.
- Hvornår? - Penny starter om et par måneder.
- Jeg skal ordne nogle ting. - Såsom et job?
Jeg har fået et jobtilbud fra NYU, og Columbia har også ringet.
- Skal du være overlæge? - Nej, det er deltid.
Penny skal arbejde meget, og jeg vil gerne have Sofia med.
- Hvad er der? - Din karriere...
Du er overlæge, og hun er turnuslæge.
Opgiver du din karriere for at beholde en kæreste?
Jeg ville bare underrette dig. Arizona giver mig nok skyldfølelser.
Giv hende dextrose. Jeg er snart tilbage.
Hej, det er dr. Robbins. Undskyld, hvem er det?
Ja, det er jeg. Selvfølgelig har jeg tid.
Der er kun få chancer for, at han får førligheden tilbage.
Han kan genvinde visse funktioner ved at gå til genoptræning.
- Men kan han gå igen? - Desværre. Det er ret usandsynligt.
Pistolen var låst inde. Den var låst inde i en skuffe.
- Jeg forstår ikke... - Børn ser ting.
De følger med i alt.
Jeg er virkelig ked af det.
- Hej. - Er Brandon død?
Nej.
Kommer han aldrig til at gå... eller køre på cykel?
Er han sur på mig?
Hvis Brandon havde skadet dig, ville du så være sur?
- Lidt. Men det var et uheld. - Ja.
Du skal love mig noget.
Når du har det dårligt, skal du sige til dig selv:
"Det var et uheld. Det var ikke med vilje."
Jeg ved det, og du skal også vide det.
Så lov mig, at du siger til dig selv:
"Det var ikke med vilje."
- Vi kan gå nu, ikke også? - Lover du det?
Peter? Vi skal gå nu.
Det var ikke med vilje.
Brandon har det godt. Hans blodtryk er...
Jeg boede i min bil, da jeg var 16 år.
Hver nat lå jeg og lyttede til stemmer.
Til de folk, som gik forbi, og som ikke havde noget som helst.
De havde ingenting at miste.
Jeg var bange for, at de tog mine ting eller mig.
Det her våben fik mig til at føle, at jeg havde noget, de ikke havde.
Men i dag...
Den lille dreng kan aldrig mere gå.
- Men han er i live. - Lige akkurat.
Dengang... værdsatte jeg ikke mit liv særlig meget.
Det er anderledes nu. Jeg er vokset fra det.
Jeg har ikke brug for det mere. Jeg vil ikke have det.
Jeg troede, vi skulle tage et glas. Du sagde, det var et særligt sted.
Kom nu. Det her er et helligt sted.
Det er også et snavset sted med snavsede tæpper.
- Er det nogensinde blevet gjort rent? - Nej, de har ikke ændret på noget.
De vil ikke ændre på akustikken eller på stemningen.
Alle store musikere i Seattle har indspillet her.
Og nu er det mig.
Jeg har altid drømt om at indspille her.
Lige her... i det her lokale.
Det er herinde, at jeg har det bedst. Det er sådan, jeg kan lide mig selv.
Det forstår jeg godt. Sådan er operationsstuen for mig.
Jeg kan mærke skurebørsten og duften af antiseptikum.
Luften forandres, når man går derind.
Der er koldt, og man tænder for alle sanser.
Ja, man skruer op for det hele.
- Man lader op. - Ja, præcis.
Okay.
- Jeg kan lide det. - Det er godt! Tak.
- Hvad er der? - Spiller du noget?
- Vil du have det? - Er det ikke dit flirtekneb?
Det er mit liv. Når jeg spiller, så slipper jeg nogen ind i det.
Okay, det er mit flirtekneb.
- Det fungerer altid. - Ja, sikkert.
Skal jeg spille for dig?
Du behøver ikke at bruge kneb.
- Okay, vi kan gå. - Jeg vil hjem til børnene.
Jeg gjorde noget godt i dag. Jeg forenede to hjerter.
Jeg forsvarede kærligheden. Hvad er der galt?
- Jeg ved ikke, hvordan man gør. - Gør hvad?
- Elsker dine børn. Jeg elsker dem. - De elsker dig.
Jeg elsker dem som...
Hvis der sker dem noget, så dør jeg.
De er så sårbare. Hvordan kan man leve med det?
Det er svært.
Nogle gange skal man kæmpe videre og bare skubbe det svære til side.
- Jeg tror, du reddede den dreng. - Jeg gjorde ham lam.
- Jeg var for langsom. - Jeg mente Peter.
Nathan...
- Nathan var utro mod min søster. - Jeg ved det. Jeg...
Da hun fik det at vide, så ringede hun til mig.
Og jeg sagde...
Jeg sagde:
"Glem ham. Rejs væk. Tag en helikopter, og kom her."
Jeg bad hende tage den helikopter.
Det var mig.
Det var det sidste, jeg sagde til hende.
"Det var ikke med vilje."
Hej.
- Har du en sen operation? - Ja.
- Er alt i orden? - Vil du gerne med?
- Til fødselsforberedelse. - Ja, selvfølgelig.
- Barnet skal vide, du er der. - Jeg kommer.
- Klokken ni. - Okay.
Hej! Der er han. Det er godt at se dig.
- Jeg er glad for, det løste sig. - Ja, det gjorde det.
Når første skud er affyret, er det for sent.
Hun var så lille.
Da Sofia lå herinde, kunne man se hendes puls i hele kroppen.
Hun var helt utrolig lille. Jeg kan næsten ikke fatte det.
Det er næsten umuligt at vende om.
Jeg forhastede mig. Undskyld.
Jeg var oppe at køre i starten, og jeg har gjort alting forkert.
Sofia er vores lille pige, og jeg laver ikke planer uden dig.
- Det mener jeg. - Barton-skolen ringede til mig.
De ville tale om hendes ansøgning, som de var vilde med.
Så gentag lige det med planerne.
De har en venteliste. Det betyder ikke, at jeg...
- Jeg vil ikke tale om det. - Jeg tager af sted.
- Jeg forlader ikke Sofia, så vi... - Tal ikke med mig om det.
Spørgsmålet er: Skal vi altid svare igen.
- Har du en advokat? - Ja, tal med hende.
- Du har skaffet en advokat. - Ja.
Forhaster jeg mig?
Du... begyndte.
- Okay. - Skal vi erklære krig?
GREYS HVIDE VERDEN